Справа № 461/938/20
Провадження № 1-кс/461/1893/20
УХВАЛА

08.04.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000524 від 30 січня 2020 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 3471 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ, із можливістю копіювання (роздруку) відомостей про рахунки, договори про відкриття рахунків, номери банківських карточок, обіг коштів по рахункам з 01.09.2019 по 10.03.2020, які відкриті в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , із можливістю вилучення її у Західному головному регіональному відділенні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовує тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній. Зазначає, що іншим способом отримати такі документи неможливо.

Слідчий розгляд справи просить проводити за його та прокурора відсутності.

Слідчим не доведено, що за даних обставин існує реальна загроза зміни чи пошкодження речей і документів, які знаходяться у володінні особи (установи), вказаної у клопотанні, натомість клопотання містить лише формулювання ч. 2 ст. 163 КПК України, без належної мотивації того, що загроза небезпеки знищення речей чи документів є реальною.

Представник установи, у володінні якої перебувають вищезгадані речі та документи (інформація), в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону (ч.6 ст.163 КПК України).
Статтею 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банківської таємниці.
Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Таким чином, державні органи, визначені в ч. 1 ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" можуть отримати на письмовий запит без рішення суду доступ до інформації про операції за рахунками осіб, включаючи інформацію про контрагентів, навіть, якщо їх рахунки відкриті в інших банках.

Матеріали клопотання не містять жодних даних про вжиття слідчим, передбачених ст. 93 КПК України та ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" заходів, щодо витребування та отримання від банку затребуваних у клопотанні документів.

Відтак, неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою затребуваних речей і документів слідчим не доведено.

Окрім цього, долучені до клопотання копії документів, якими воно обґрунтовується не засвідчені належним чином.

Так, у відповідності до ст.160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. До клопотання також мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно п. 5.27 Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За даних обставин, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що вказані слідчим документи можуть знаходитись у зазначеного володільця, оскільки матеріали клопотання належним чином не засвідчені, а тому в розумінні ст.99 КПК України документами, на яких зафіксовані відомості, які можуть бути використані як доказ, не являються, а неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою затребуваних речей і документів слідчим не доведено.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи слідчого, викладені у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1