В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2495/19

Провадження № 1-кп/126/165/2020

"23" червня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000445 від 28.08.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина Росії, одруженого, пенсіонера, з вищою освітою, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2019 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території кладовища АДРЕСА_2 , з метою завдання моральних страждань своїй дружині, ОСОБА_4 , підійшов до місця поховання її батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та діючи з мотивів особистої неприязні, нехтуючи загальноприйнятими нормами громадської моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, проявляючи зневагу до пам`яті та поваги померлих, усвідомлюючи протиправні та принизливі дії по відношенню до померлих батьків дружини, продемонструвавши зневагу до місця їх поховання, умисно, за допомогою власної фізичної сили, шляхом розхитування руками витяг із могил два металевих хрести, які в подальшому переніс до бетонного паркану на території кладовища та сховав між гіллям дерев, чим вчинив наругу над їх могилами.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст.297 КК України, тобто у нарузі над могилою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав та показав суду, що 27.08.2020 року він отримав повістку в суд, оскільки його дружина ОСОБА_4 подала позов про розлучення. Йому було морально важко і він вирішив поїхати на кладовище в с. Війтівку, на могили своїх батьків, що і раніше робив коли йому було важко на душі. 28.08.2019 року коли він приїхав до кладовища в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області то спочатку відвідав могили своїх батьків, а після прийшов до місця поховання батьків дружини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Там побачив, що металеві хрести, які раніше стояли на їхніх могилах лежать на землі поряд. Тоді він хвилюючись, що хрести можуть викрасти, переніс їх до бетонного паркану, який стоїть справа від входу на території кладовища та прикрив їх сухим гіллям дерев, щоб їх ніхто не побачив та не забрав. Він мав намір прийти на наступний день на кладовище та поставити хрести на місце. Після цього він зателефонував до своєї сестри ОСОБА_8 та повідомив, що хтось зрізав хрести на могилах батьків дружини. Вже десь після обіду до нього додому приїхали працівники поліції і запросили його до відділку для дачі пояснень стосовно того, що сталося. Він все докладно пояснив, а потім на своїй машині повіз поліцейських на кладовище і показав де саме сховав хрести. Жодного злочину він не вчиняв і всі обвинувачення стосовно нього безпідставні.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчинені інкрімінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

В судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_4 надала покази, згідно яких повідомила, що, обвинувачений є її колишнім чоловіком. 28.08.2019 року близько 07:30 год. вона перебувала на кладовищі в с. Війтівці де прибирала на могилах своїх батьків та садила квіти. Хрести стояли на місці перед пам`ятниками по центру. Коли вона їх протирала, хрести міцно стояли вкопані в землі не хитаючись. Після того, як вона приїхала додому в м. Бершадь і прилягла перепочити, на її мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_8 , сестра обвинуваченого і повідомила, що на кладовищі хтось зрізав хрести на могилах її батьків та витягнув з землі лавочку. Вона одразу ж зателефонувала своїй дочці ОСОБА_9 , яка саме гостювала у її сина і вже потім разом з нею та онуком приїхали на територію кладовища. Там побачили, що хрестів на могилах немає, а місця, де вони стояли засипані відсівом. Вони скрізь шукали хрести, але ніде не знайшли. Вона зателефонувала синові і той сказав, щоб вона викликала поліцію, що в подальшому вона й зробила. Коли приїхали працівники поліції, вони разом з ними шукали хрести, але їх ніде небуло і лише після того, як ОСОБА_5 вказав як він виривав хрести з землі і показав місце де їх сховав вони їх виявили біля бетонного паркану, прикритими сухим гіллям. В неї одразу, ще до того як обвинувачений признався, що саме він витягнув хрести, виникла підозра, що чоловік зробив це з помсти, оскільки вона подала позов про їхнє розлучення і вони перебували з ним в неприязних відносинах. Чоловік не раз погрожував їй заподіяти шкоду. За день до того. що сталося, а саме 27.08.2020 року її дочка, що приїхала із закордону, син, невістка та онуки були теж на кладовищі і бачили, що там все було впорядку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав покази, згідно яких повідомив, що раніше обвинувачений перебував в шлюбі з його матір`ю і в них були погані стосунки. 27.08.2019 року його сестра ОСОБА_11 , що приїхала із закордону, попросила відвезти її на кладовище в с. Війтівка щоб вона відвідала могили їхніх дідуся й бабусі. Він, його сестра, дружина та діти приїхали на кладовище де побули там деякий час біля могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та бачили, що хрести та лавочка стояли на своїх місцях. Хрести не хиталися та не хилилися. Наступного дня коли він перебував в м. Вінниці до нього зателефонувала матір та повідомила, що з могил дідуся й бабусі зникли хрести та лавочка. Він сказав, щоб мама викликала поліцію. В його рідних одразу виникла підозра, що хрести викрав обвинувачений, оскільки останній не раз погрожував мамі завдати шкоди через їхні конфліктні відносини.

В судовому засіданні допитана ОСОБА_12 надала покази, згідно яких повідомила, що вона являється невісткою потерпілої ОСОБА_4 .. 27.08.2020 року вона її чоловік ОСОБА_13 , сестра чоловіка ОСОБА_11 та діти відвідати могили дідуся й бабусі чоловіка на кладовищі в с. Війтівка. Хрести та лавочка стояли на своїх місцях біля могил. Наступного дня коли ОСОБА_11 перебувала в неї в гостях, на телефон ОСОБА_11 подзвонила свекруха та повідомила, що їй подзвонила сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_14 та розповіла, що до неї зателефонував брат ОСОБА_15 і повідомив, що з могил її батьків зникли хрести. ОСОБА_11 одразу поїхала до матері, а вона залишилася вдома. Особисто сама вона на кладовищі після того що сталося небула, знає все зі слів рідних. Вона впевнена, що саме обвинувачений вчинив даний злочин, оскільки не раз погрожував свекрусі, грюкав у вікна, спричиняв конфлікти.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 надала покази, згідно яких повідомила, що 28.08.2020 року до неї зателефонував її брат ОСОБА_15 і повідомив, що на кладовищі на могилах батьків його дружини ОСОБА_16 хтось витягнув хрести й лавочку, хто саме це зробив він не знав. Вона одразу ж зателефонувала до ОСОБА_16 й повідомила новину. Більше з цього приводу вона з братом не спілкувалася.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_17 надав покази, згідно яких повідомив, що минулого року, приблизно в кінці літа, точної дати він не пам`ятає, його запросили працівники поліції в якості понятого під час огляду, який проводився на території кладовища в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області. В ході проведення огляду, обвинувачений показав як він витягав із могили металеві хрести, які в подальшому переніс до бетонного паркану на території кладовища та вказав місце між гіллям дерев, де він сховав хрести. Також неподалік від хрестів була виявлена лавочка, яку, як вказав обвинувачений, він теж витягнув з землі та закинув у яр.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_18 надав покази, згідно яких повідомив, що він являється працівником поліції і 28.08.2019 року перебував на чергуванні. Десь після обіду до них із заявою звернулася ОСОБА_4 , яка повідомила, що на могилах її батьків хтось витягнув металеві хрести та лавочку. Він разом з оперативною групою прибув на територію кладовища в с. Війтівка, де разом із потерпілою шукали металеві хрести, але не знайшли. В ході спілкування, потерпіла повідомила, що до злочину може бути причетний її чоловік ОСОБА_5 з яким вона на даний час розлучається і який міг таке зробити через помсту. Після того, як ОСОБА_5 запросили для дачі пояснень до відділку поліції, останній повідомив, що це саме він на кладовищі витягнув металеві хрести і лавочку через образу на дружину та її родичів. Також він погодився показати місце на кладовищі де заховав вказані речі. Цього ж дня, на машині обвинуваченого вони приїхали на кладовище в с. Війтівка, де під час огляду ОСОБА_5 в деталях показав як витягав металеві хрести та лавочку з землі та вказав на місце де він залишив вказані речі.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, та надані ним покази, суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності, вони різняться між собою та спростовуються зібраними по справі доказами, які були досліджені в судовому засіданні а саме:

- протоколом огляду від 28.08.2019 року проведеного на території кладовища в АДРЕСА_2 , в ході якого на могилах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по центру пам`ятників було виявлено отвори в землі, які залишилися на місці де стояли металеві хрести та дерев`яна лавочка на металевих ніжках, яку в подальшому було виявлено кинутою в яру зарослому деревами, з додатком до протоколу проведення огляду ілюстрованою таблицею;;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 детально розповів та показав на місці, на території кладовища в АДРЕСА_2 , як він витягав з землі на могилах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 металеві хрести та переносив їх до бетонного паркану щоб там сховати серед чагарників, з додатком до протоколу проведення слідчого експерименту ілюстрованою таблицею;

- протоколом огляду від 28.08.2019 року проведеного на території кладовища в АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_5 вказав на місце під бетонним парканом де він заховав металеві хрести, які витягнув з могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під сухим гіллям. А також неподалік виявлених хрестів на відстані близько 100-150 м було виявлено дерев`яну лавочку, яка стояла біля місця поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і яку, як пояснив обвинувачений, він теж витягнув із землі та викинув в яр зарослий деревами, з додатком до протоколу огляду ілюстрованою таблицею;

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 297 КК України - наруга над могилою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_5 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів психіатра та нарколога, наявність постійного місця проживання та позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він не має судимості, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому слід призначити йому покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 297 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 323, 324, 327, 328, 333-335, 338, 343 КПК України, ст.65 КК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.)

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06.09.2019 року на два металевих хрести синього кольору з металевими табличками та фотокартками покійних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , переданих на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 скасувати та залишити їх потерпілій як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1