УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя колегією суддів у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.
До судового засідання від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, обраного ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2017 року, ОСОБА_6 з застави в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання, та про повернення суми застави в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень, яку внесено заставодавцем ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), платіжним дорученням № 1 від 22 вересня 2017 року.

Мотивуючи подане клопотання адвокат ОСОБА_7 вказує, що обвинувачений протягом часу з 25.09.2017 року по 30.01.2020 року сумлінно виконував покладені на нього ч. 7 ст. 42 КПК України, обов`язки, з моменту обрання відносно ОСОБА_6 одного з найтяжчих запобіжних заходів (застава) минуло більше 27 місяців, крім того, прокурор відповідним процесуальним документом не доводив перед судом обставини, передбачених п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу або недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, просить клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання захисника обвинуваченого, приходить до наступного висновку.
Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 800 000 грн.

22.09.2017 року, громадянином України ОСОБА_8 було внесено заставу, в розмірі визначеному слідчим суддею, а саме 800 000 (вісімсот тисяч) гривень 00 коп., яка була перерахована на рахунок отримувача - територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2017 року ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2017 року, скасована, постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без задоволення. Обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 800 000 грн.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 201 КПК України (глава 18 цього Кодексу) передбачає, що захисник обвинуваченого має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Так, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2017 року встановлено, що ризики, наведені в клопотанні сторони обвинувачення, не підтверджені відповідними матеріалами і слідчим та прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-якій формі.

Апеляційним судом Запорізької області також встановлено, що заявлені слідчим у клопотанні ризики носили суто формальний, ймовірний характер та дійшов висновку про те, що для їх попередження було можливе застосування запобіжного заходу менш суворішого ніж тримання під вартою.

За змістом ч. 3 ст. 194 КПК України (глава 18 цього Кодексу) суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, якщо буде доведено обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, який відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину.

Під час судового засідання прокурор відповідним процесуальним документом не доводив перед судом обставини, передбачених п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу або недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Встановлено, що ОСОБА_6 протягом часу з 25.09.2017 року до теперішнього часу, без будь-якого примусу сумлінно виконував, покладені на нього ч. 7 ст. 42 КПК України, обов`язки.
Згідно матеріалів кримінального провадження заходи, передбачені ст.ст. 323, 139 КПК України, за невиконання процесуальних обов`язків до ОСОБА_6 не застосовувались.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав про необхідність розгляду можливості обрання альтернативних запобіжних заходів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_6 раніше не засуджений, має місце проживання, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, вважає доцільним з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, змінити запобіжний захід, обраний ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2017 року, ОСОБА_6 з застави в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Таке судове рішення відповідає вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки презумпція не винуватості, поваги до особистої свободи цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити права обвинуваченого, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі викладеного клопотання адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 155-158, 177, 178, 180, 181, 193, 314-316, 369, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід, обраний ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2017 року, ОСОБА_6 з застави в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити повернення суми застави в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень, яку внесено заставодавцем ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), платіжним дорученням № 1 від 22 вересня 2017 року, шляхом перерахування суми застави на наступні банківські реквізити отримувача: ОСОБА_8 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), п/р № НОМЕР_2 , МФО НОМЕР_3 , в АТ «ОТП Банк».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3