Провадження № 1-в/761/558/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання клопотання провідного інспектора Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 02 червня 2017 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.1 ст.205-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень,

ВСТАНОВИВ :

Провідний інспектор Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернуласт до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
У клопотанні зазначено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.205-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Станом на дату направлення подання до суду уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Перебіг давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року не зупинявся.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року набрав законної сили 03 липня 2017 року, а строк його виконання сплив через два роки, тобто 02 липня 2019 року.
Представник відділу пробації подала заяву про розгляд подання у її відсутність, прокурор КМП №10 ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 , зважаючи на невиконання свого обов`язку щодо виконання вироку органом пробації.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату судового розгляду завчасно та належним чином, причини не явки суду повідомлено не було. Разом із цим, неприбуття у судове засідання засудженого, які були належним чином повідомлені, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02.06.2017 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 26 квітня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000020 від 09.02.2017 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України і призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.

Вирок набрав законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувався, разом з тим у добровільному порядку засудженим ОСОБА_5 вирок не виконано, штраф не сплачено.

Надалі, ухвалою суду від 01.02.2018 року, було надано засудженому ОСОБА_5 , 22 березня 1986, розстрочку виплати несплаченого штрафу, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02.06.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 205-1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, рівними частинами на 10 місяців, зобов`язавши сплачувати по 850 гривень щомісячно, починаючи з лютого 2018 року.

При цьому, пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

У той же час вбачається, що вирок щодо ОСОБА_5 надійшов для примусовго виконання до Оболонського РС КМВ вчасно, 19.09.2017 року, у той же час не був виконаний та, а звернення щодо наявності підстав про скасування вироку, затвердженого угодою, було направлено до КМП №10 поза межами строку виконання обвинувального вироку, що зумовило його відмову.

За таких обставин, клопотання провідного інспектора Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 , не може бути задоволено судом в зв`язку з недоведеністю підстав для такого звільнення.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537, 539, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання провідного інспектора Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1