Справа № 669/1312/19
Провадження № 1-кп/669/12/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000177 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Окіп Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, працюючого робітником по догляду за тваринами на фермі ВРХ відділку № 1 філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП», одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку жовтня 2019 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) біля 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, користуючись вільним доступом до майна, із навісу звіроферми, що розташована на території майнового комплексу молочно-товарної ферми відділку № 1 філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Квітневе Білогірського району Хмельницької області, таємно викрав 13 листів бувшого у використанні восьмихвильового шиферу загальною вартістю 650 гривень, який належить філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Квітневе Білогірського району Хмельницької області, чим заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 20 жовтня 2019 року біля 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, користуючись вільним доступом до майна, діючи повторно, із навісу звіроферми, що розташована на території майнового комплексу молочно-товарної ферми відділку № 1 філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Квітневе Білогірського району Хмельницької області, таємно викрав 13 листів бувшого у використанні восьмихвильового шиферу загальною вартістю 650 гривень, який належить філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Квітневе Білогірського району Хмельницької області, чим заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

21 грудня 2019 року між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також що при затвердженні угоди ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України буде призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України буде призначене покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди та погодився з мірою покарання, що передбачено в угоді, пояснення та думку представника потерпілого, який просив затвердити угоду і вказав, що до обвинуваченого будь-яких майнових претензій не має, а також самого обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що вона підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинив злочини, що у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікуються як злочини середньої тяжкості, що дає можливість обвинуваченому та потерпілому укладати угоду про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, узгоджені вид і міра покарання визначені в межах санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України та відповідають особі винного, умови угоди також відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме шифер повернути потерпілому.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 21 грудня 2019 року, укладену між потерпілим та обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000177, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Речові докази:

- 26 листів бувшого у використанні восьмихвильового шиферу, який переданий на відповідальне зберігання філії «Рідний край» ПрАТ «Зернопродукт МХП», залишити у власності потерпілого.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1