КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зеленьки Миронівського району Київської області, є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289 та ч. 3 ст. 289 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0004463 від 09 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя в ухвалі вказав, що прокурором не надано доказів та не доведено, що підозрюваний не проживає за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . З документів, які надавались до суду разом з клопотанням, не можливо встановити, чи здійснювалась належна перевірка проживання підозрюваного ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, а також прокуроромне підтверджено, що підозрюваний не проживає за даною адресою. Крім того, як вказав в ухвалі слідчий суддя, в матеріалах, які були долучені до клопотання відсутні докази, що починаючи з 2016 року і до даного часу органом досудового розслідування вчинялись будь-які дії щодо розшуку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначає прокурор підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні оголошено в розшук. Розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» є оперативно-розшуковою діяльністю (ст.ст. 6, 9 Закону), надання інформації про яку здійснюється з дотриманням вимог таємного діловодства.
Таким чином, докази розшуку особи, яка переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, можуть міститися в оперативно-розшуковій справі, що не передбачає їх долучення до матеріалів клопотання.
Дані про відсутність особи за місцем проживання, підстави вважати, що особа ухиляється від слідства, вказані постановою про оголошення підозрюваного в розшук.
На думку прокурора, наведені слідчим суддею підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, тобто слідчим суддею істотно порушено вимоги ст. 189 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, а також є підстави вважати, що підозрюваний одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і які зазначені у статті 177 КПК України (стане переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення у якому підозрюється).

Відмовляючи у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя послався на вказані вимоги закону та вказав, що під час розгляду клопотання прокурор не довів достатніх підстав вважати, що підозрюваний не проживає за місцем реєстрації. Також не доведено чи здійснювалась належна перевірка місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 за вищевказаною адресою. Не наведено жодних даних щодо вчинення будь-яких дії щодо розшуку підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення прокурора, встановив, що викладені у клопотанні обставини щодо можливості переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами і прокурором в судовому засіданні не доведено.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_6 на свободу та тих обставин, що органом досудового розслідування вчинялись будь-які дії щодо розшуку підозрюваного.

Крім цього, з доданих до клопотання матеріалів, які всі датовані 2016 роком, неможливо зрозуміти, чи зупинялося кримінальне провадження після оголошення ОСОБА_6 у розшук16.12.2016 року та чи поновлювалось воно при прийнятті певних процесуальних рішень, оскільки постанова слідчого про відновлення досудового розслідування взагалі не має дати (а.п.45,46).
Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді районного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 188-190, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0004463 від 09 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1767/2020
Категорія: ст. 190 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_7
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1