Справа № 486/2193/14-к
Провадження № 1-о/486/1/2020
24 червня 2020 року м. Южноукраїнськ
Я, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 за результатами відкладення розгляду заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами по кримінальному провадженню №486/2193/14-к висловлюю окрему думку.
Ухвалою колегії суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 28 січня 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами, за заявами засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами по кримінальному провадженню №486/2193/14-к.
3 березня 2020 року, 15 травня 2020 року, 21 травня 2020 року мною були викладені окремі думки з приводу ухвал Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по вищевказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні 24 червня 2020 року було прийнято процесуальне рішення, яким вирішено:
«Залучити до участі в кримінальному провадженні захисника для надання безоплатної правової допомоги засудженому ОСОБА_2 у кримінальному провадженні щодо розгляду заяв засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами, через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області.
Етапувати засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, який перебуває в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №(23)» до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для подальшого його конвоювання до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для участі в судовому засіданні за заявами ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами.
ОСОБА_2 тимчасово залишити в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до розгляду Южноукраїнським міським судом Миколаївської області заяв ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами по кримінальному провадженню №486/2193/14-к.
До розгляду заяв ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами, по кримінальному провадженню №486/2193/14-к, ОСОБА_2 вважати таким, що рахується за Южноукраїнським міським судом Миколаївської області.
Судове засідання відкласти до 16 липня 2020 року до 14:30 год.
Копію ухвали направити Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №(23)» та Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Погоджуюся із прийнятим рішенням, так як його ініціювала, але вважаю що є недоречним використане судом у рішенні формулювання, яке відсутнє у КПК України:

«До розгляду заяв ОСОБА_2 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами, по кримінальному провадженню №486/2193/14-к, ОСОБА_2 вважати таким, що рахується за Южноукраїнським міським судом Миколаївської області.»

Таке формулювання суперечить діючому законодавству. Крім того, воно взагалі не застосовується у процесуальному праві, його значення не дозволяє застосовувати його до засудженого.

Оскільки, відповідно до визначення Академічного тлумачного словника (1970-1980) слово «Рахуватися» має наступні значення:

1. Вести взаємні, перев. грошові розрахунки;

2. Брати до уваги, враховувати що-небудь, зважати на щось у своїх діях, планах і т. ін.;

3. Обчислюватися в якій-небудь кількості, певними одиницями виміру;

4. Розцінюватися, сприйматися певним чином; вважатися;

5. Пасивне від «рахувати».

Жодне із запропонованих формулювань не може бути сприйнятним для визначення статусу людини. Крім того, функції суду не полягають у відповідальності за засудженого, при цьому тим більше суд не має право сприймати особу як річ, що випливає із запропонованого судом формулювання.

ЄСПЛ визначив, що держава несе відповідальність за кожну особу, яка тримається під вартою, оскільки вона, перебуваючи під владою державних службовців, знаходиться у вразливому становищі і органи влади зобов`язані її захищати (див. рішення у справах «Берктай проти Туреччини» (Berktay c. Turquie), № 22493/93, пункт 167, від 1 березня 2001 року; «Альґур проти Туреччини» (Algur с. Turquie), № 32574/96, пункт 44, від 22 жовтня 2002 року). Проте, суд дозволив собі сприймати людину як річ, яка може «рахуватися» за ним.

Тобто суд фактично перебрав на себе повноваження законодавця, поклавши на себе повноваження «рахувати» когось за судом. При цьому кримінальний процес передбачає чіткий перелік дій, які можуть бути вжиті щодо засудженого із конкретно визначеною назвою, порядком застосування та відповідальністю за кожне із них.

Відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України, Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 № 613/785/5/30/29/67/68, саме посадові особи таких органів несуть відповідальність за особу, яка перебуває під їх юрисдикцією. Відповідальність осіб за засудженого чітко викладена у нормах законів та підзаконних актів, на які мав би послатися суд, висловлюючи свою точку зору.

Будь-які дії, спрямовані на зміну статусу особи, відбувається виключно на підставі ухвал слідчих суддів на підставі процесуальних рішень суду. На даний час засуджений фактично відбуває покарання та перебуває в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №(23)». Колегією суддів було винесено ухвалою суду від 27.01.2020 року про етапування засудженого. Ухвала Южноукраїнського міського суду від 27.01.2020 не виконувалася протягом тривалого часу.

Вважаю, що було б доречним:

Доповнити Ухвалу суду наступними пунктами:

1. «Відповідальність за виконання ухвали щодо етапування обвинуваченого до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» покласти на начальника «Полтавська установа виконання покарань №(23)», а щодо послідуючої доставки засудженного ОСОБА_2 до Южноукраїнського міського суду на начальника ДУ « Миколаївського слідчого ізолятора » (54000, вул. Лагерне Поле 5, м. Миколаїв).

2. Про результати виконання ухвали негайно повідомити Южноукраїнський міський суд Миколаївської області.

3. Виконання ухвали, щодо доставки засудженого ОСОБА_2 до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області покласти на начальника Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області (55000, вул. Спортивна 3, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області), а контроль за її виконанням в цій частині на прокурора Миколаївської області, так як він є учасником процесу та 24 червня 2020 року вперше був присутній у судовому засіданні.

Прокурор зобов`язаний реагувати на порушення розумних строків розгляду справи у встановлений законом спосіб як учасник процесу.

Закон покладає на прокурора наступні функції у кримінальному процесі:

- підтримання державного обвинувачення в суді;

- нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

- нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Прокурор як учасник процесу не обмежений у праві подавати клопотання та вчиняти низку передбачених законом дій для забезпечення дотримання закону під час розгляду справи.

Приймаючи подібні рішення та створюючи самостійно не передбачені законом дії та повноваження, суди штучно створюють низку додаткових функцій, що вимагають вивчення та встановлення відповідальних осіб, що перешкоджають раціональному використанню робочого часу та виконанню покладених на них законом функцій.

Таким чином, порушено процесуальні права засудженого ОСОБА_2 як учасника процесу на перегляд його заяви за нововиявленими обставинами в розумні строки, який звернувся до суду із заявою, в квітні 2019 року, тобто більше року тому.

З огляду на вищевикладене, вважаю своїм обов`язком звернути увагу на вказане обґрунтування моєї позиції.

У зв`язку із наведеним і висловлюю окрему думку.

Суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1