Номер провадження 1-кс/495/1027/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровськгого ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Своє клопотання слідчий ОСОБА_4 обгрунтовує тим, що 26.09.2019 Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано матеріали про те, що в ході моніторингу соціальних мереж на Інтернет ресурсі «Фейсбук» сторінці «Правда Затоки» виявлено публікацію, де викладі факти, стосовно привласнення та розтрат бюджетних коштів посадовими особами комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства Затоківської селищної ради» (далі - КП «ВУЖКГ Затоківської селищної ради»), асигнованих на закупівлю автотранспорту.

В порядку до ст. 214 КПК України, відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002488 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України та розпочато досудове розслідування щодо у розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника Управління - голова тендерного комітету Затоківського ВУЖКГ, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи всупереч інтересам служби та зобов`язань передбачених пунктом 2.11 Положення про тендерний комітет та Посадових інструкцій начальника Управління, шляхом умисного заниження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі, з одночасним збільшенням, за рахунок вільного залишку, грошових коштів до 1 850 000 гривень, достовірно знаючи, що ринкова вартість нового автобусу не раніше 2015 року випуску, екологічним стандартом не нижче Євро 4, з дизельним двигуном, місць для сидіння без місця водія не менше 28, суттєво нижча, ніж пропонував переможець відкритих торгів - ТОВ «Торгівельна компанія «АБС», з корисливих мотивів, в порушення пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо максимальної економії, ефективності та пропорційності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, уклавши договір про закупівлю товару № 10/10/18/А від 10.10.2018, а саме: автобусу «ЕТАЛОН» модель - А079.54-0000040, та провівши в подальшому перерахування грошових коштів на розрахункових рахунок ТОВ «Торгівельна компанія «АБС» за поставлений товар в сумі 1 849 000 гривень, здійснив розтрату, на користь ТОВ «Торгівельна компанія «АБС», грошових коштів на загальну суму 314 790 гривень, так як ринкова вартість автобусу «ЕТАЛОН» модель - А079.54-0000040, на момент укладання договору, становить 1 534 210 гривень, що більш ніж 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинив інтересам держави шкоду у великих розмірах.

Встановивши наявність достатніх доказів, 28.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій у великих розмірах, тобто у скоєнні злочину, передбаченого частиною 4 статті 191 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 191 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. З огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 своє клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних захід у вигляді особистого зобовязання, оскільки слідчим не враховано, що підозрюваний має сталі соціальні звязки, постійне місце проживання, утримує малолітню дитину-інваліда та батька похилого віку, який потребує постійного нагляду через загальне ураження опорно-рухового аппарату, позитивно характеризується за місцем роботи, окрім того слідчим не доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недоведено, що існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши прокурора, слідчого, які підтримали вищевказане клопотання, підозрюваного, захисника підозрюваного, які заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід підозрюваному не пов`язаний з позбавленням волі особисте зобов`язання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2019 Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано матеріали про те, що в ході моніторингу соціальних мереж на Інтернет-ресурсі «Фейсбук» сторінці «Правда Затоки» виявлено публікацію, де викладі факти, стосовно привласнення та розтрат бюджетних коштів посадовими особами комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства Затоківської селищної ради» (далі - КП «ВУЖКГ Затоківської селищної ради»), асигнованих на закупівлю автотранспорту.

В порядку до ст. 214 КПК України, відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002488 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України та розпочато досудове розслідування щодо у розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника Управління - голова тендерного комітету Затоківського ВУЖКГ, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи всупереч інтересам служби та зобов`язань передбачених пунктом 2.11 Положення про тендерний комітет та Посадових інструкцій начальника Управління, шляхом умисного заниження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі, з одночасним збільшенням, за рахунок вільного залишку, грошових коштів до 1 850 000 гривень, достовірно знаючи, що ринкова вартість нового автобусу не раніше 2015 року випуску, екологічним стандартом не нижче Євро 4, з дизельним двигуном, місць для сидіння без місця водія не менше 28, суттєво нижча, ніж пропонував переможець відкритих торгів - ТОВ «Торгівельна компанія «АБС», з корисливих мотивів, в порушення пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо максимальної економії, ефективності та пропорційності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, уклавши договір про закупівлю товару № 10/10/18/А від 10.10.2018, а саме: автобусу «ЕТАЛОН» модель - А079.54-0000040, та провівши в подальшому перерахування грошових коштів на розрахункових рахунок ТОВ «Торгівельна компанія «АБС» за поставлений товар в сумі 1 849 000 гривень, здійснив розтрату, на користь ТОВ «Торгівельна компанія «АБС», грошових коштів на загальну суму 314 790 гривень, так як ринкова вартість автобусу «ЕТАЛОН» модель - А079.54-0000040, на момент укладання договору, становить 1 534 210 гривень, що більш ніж 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинив інтересам держави шкоду у великих розмірах.

28.04.2020 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій у великих розмірах, тобто у скоєнні злочину, передбаченого частиною 4 статті 191 Кримінального кодексу України.

Згідно матеріалів клопотання, 30.04.2020 року адвокатом підозрюваного ОСОБА_6 було отримано копію даного клопотання без додатків та зазначено, що вона хоче скористатися своїм правом на подання письмових пояснень. Ці пояснення нею було подано до суду 30.04.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, підтверджується наданими суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: Витягом з ЄРДР, повідомленням про підозру від 28.04.2020 року, Наказом №65-к від 23.07.2018 року, посадовою інструкцією начальника Затоківського ВУЖКГ, специфікацією на закупівлю товару.

Викладене свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів адвоката підозрюваного ОСОБА_6 в цій частині.

На даній стадії досудового розслідування надані до клопотання докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому слідчий суддя наголошує, що на теперішній час лише вирішується питання про обґрунтованість підозри, яку слідчий суддя вважає попередньою, та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Щодо доводів адвоката ОСОБА_6 про недоведеність наявності у клопотанні заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, що з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-які докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно випливати на свідків по кримінальному провадженню, оскільки деякі з них находяться у його прямому підпорядкуванні, як начальника ВУЖКГ Затоківської селищної ради, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зважаючи на інкримінований підозрюваному злочин за обставинами, які викладені у клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, який носить корисливий характер та спрямований на розтрату державних коштів, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 займає адміністративну посаду та має у підпорядкуванні осіб, які можуть бути допитані у якості свідків по даному кримінальному провадженню, а відтак підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків, матиме можливість перешкоджати проведенню досудового слідства з огляду на те, що у підозрюваного буде доступ до документації, яка зберігається в КП "ВУЖКГ Затоківської селищної ради", слідчий суддя доходить до переконання про доведеність існування ризику у вигляді можливого незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного та можливості перешкоджати проведенню досудового слідства .

Таким чином, доводи адвоката ОСОБА_6 про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження та встановленими під час судового засідання обставинами.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику за місцем роботи, сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, утримує малолітню дитину-інваліда та батька похилого віку, який потребує постійного нагляду через загальне ураження опорно-рухового апарату.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейським комітетом з питань запобігання катуванням чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню 20.03.2020 року було затверджено «Перелік принципів, що стосуються поводження з особами, позбавленими свободи, у контексті пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19)». Зокрема, у принципі 5 Переліку наголошується на тому, що всі органи влади, від яких це залежить, повинні здійснювати узгоджені заходи, що є альтернативними позбавленню свободи. Такі заходи є нагально необхідними передусім у ситуаціях перенаселеності установ. Крім того, органи влади повинні частіше використовувати альтернативи взяттю особи під варту в очікуванні суду, а також вдаватися до скорочення строків позбавлення волі, до умовно дострокового звільнення та пробації, до повторної оцінки потреби у продовженні недобровільної госпіталізації психіатричних пацієнтів, до виписки або надання комунальної медико-соціальної допомоги особам, які перебувають в установах соціального захисту, а також до утримання максимально можливою мірою від затримання мігрантів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи те, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, однак доводи прокурора та слідчого про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не ґрунтуються на беззаперечних доказах, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст.177 КПК України, тому застосуванню підлягає більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст.184 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 370-371, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , строком до 28.06.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

3) цілодобово перебувати за місцем свого мешкання;

4) повідомляти службову особу (слідчого, прокурора) або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали проголошено 06.05.2020 року.

Слідчий суддя