Справа № 464/6405/19
пр.№ 1-кп/464/91/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002955 від 04.11.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пустомити Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження :
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в період часу з 14.10.2019 року по 02.11.2019 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_7 14.10.2019 року, в невстановлений слідством час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав: дві золоті сережки круглої форми, вагою 6,28 грам, вартістю 7474 грн., золотий набір у формі черепах, який складався із підвіски, вагою 4,33 грам, вартістю 5153 грн., каблучки, вагою 2,82 грам, вартістю 3356 грн., та двох золотих сережок, вагою 4,97 грам, вартістю 5915 грн., золотий ланцюжок, вагою 5,5 грам, вартістю 6545 грн., золоту каблучку, вагою 2,3 грам, вартістю 2737 грн.
В подальшому 19.10.2019 року в невстановлений слідством час, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав половину золотої каблучки, вагою 1,8 грам, вартістю 2142 грн.
Окрім цього, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 26.10.2019 року в невстановлений слідством час, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав фотоапарат марки «Canon Digital IXUS 220 HS», вартістю 2800 грн.
Окрім цього, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 , в період часу з 20.10.2019 року по 02.11.2019 року, ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти в сумі 1800 доларів США, які станом на 02.11.2019 року по курсу Національного банку України становлять 44 674 грн. 38 коп.
Всього ОСОБА_3 таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 80 796 грн. 38 коп., після чого викрадене майно здав у ПТ «Ломбард Фінанс», а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Зазначив, що з потерпілою ОСОБА_5 познайомився у лютому 2019 року та з квітня по жовтень 2019 року час від часу проживав з останньою в її квартирі, що на АДРЕСА_3 . З потерпілою ОСОБА_5 у нього були різні відносини, зокрема вони часто сварилися, та остаточно між ними припинились відносини в жовтні 2019 року, по приїзді ОСОБА_5 з Парижу. Ствердив, що жодних ювелірних виробів та грошових коштів потерпілої не викрадав. Зокрема зазначив, що ОСОБА_5 сама надала йому ювелірні вироби для здачі у ломбард, оскільки у неї не було коштів для поїздки у Париж. Закладення ювелірних виробів у різні дні та у різний час пояснив тим, що йому, як аналітику, було цікаво порядок оцінки ломбардом ювелірних виробів у різні дні. Щодо грошових коштів зазначив, що потерпіла ОСОБА_5 , перед поїздкою у Париж, усі наявні у неї грошові кошти, передала на зберігання своїй матері. В частині викрадення фотоапарату зазначив, що фотоапарат потерпіла йому сама подарувала, оскільки такий потрібен був йому у роботі та після припинення відносин, він його здав у ломбард, так як після припинення відносин з дівчатами, він завжди позбавляється усього, що може йому нагадувати про них. Окрім цього, не заперечив щодо переписки у месенджері «Viber» між ним та потерпілою, яка була предметом дослідження під час судового розгляду, однак вказав, що така надана не в повному обсязі, зокрема, частина повідомлень була видалена потерпілою. Щодо задоволення цивільного позову заперечив, просить відмовити у задоволенні такого.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, вина такого підтверджується показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілої та свідка, а також дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами.
Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вона познайомилась в лютому 2019 року через мережу інтернет і в подальшому у них зав`язались стосунки. З червня 2019 року обвинувачений періодично проживав разом з нею у її квартирі. Стосунки у них були не найкращими, але разом з тим вона йому довіряла. 20.10.2019 року, як член громадської організації, вона взяла участь у робочій поїздці у Францію, залишивши ключі від своєї квартири обвинуваченому ОСОБА_3 . По приїзду з відрядження через деякий час, оскільки хотіла одягнути інші сережки, заглянувши у подушки, де були сховані грошові кошти та прикраси, помітила відсутність останніх. Також помітила і відсутність фотоапарату, зокрема замість останнього у чохлі до такого лежав старий мобільний телефон. В подальшому вона звернулась до обвинуваченого з вимогою повернути викрадені речі та гроші, однак останній не повернув та повідомив про те, що такі заклав у ломбард. Також обвинувачений просив позичити йому кошти для викупу з ломбарду викрадених речей і власного мобільного телефону, на що вона погодилась лише з її участю. Разом з тим, обвинувачений відмовився викупляти здані у ломбард речі за її участі, відтак жодних коштів вона йому не надала. У зв`язку з відмовою надати кошти, у неї з обвинуваченим почався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 порвав при ній одну з квитанцій, за якою можна було викупити з ломбарду здану річ, а також відмовився надати інші квитанції. Після даного конфлікту вона викликала поліцію і написала заяву про вчинення ОСОБА_3 злочину. Окрім цього зазначила, що разом з своїм родичем, який є працівником поліції, їздила до матері обвинуваченого, щоб остання допомогла вирішити дану проблему, однак мати обвинуваченого відмовилась допомогти та зазначила, що її син має проблеми з азартними іграми (ставками). Також зазначила, що окрім її батька та неї ніхто більше не має ключів від квартири та про місце схованки ювелірних виробів і грошей обвинуваченому було відомо.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, у якому просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь 80 796 грн. 38 коп. матеріальної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову потерпіла покликається на те, що вказаними протиправними діями обвинуваченим їй було завдано матеріальну шкоду на суму 80 796 грн. 38 коп., а також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях і переживаннях, безсонних ночах, стресах та порушенні налагодженого способу життя. Зазначила, що вказані обставини призвели до втрати та порушення особистих життєвих і соціальних зв`язків та змушує до здійснення додаткових зусиль по організації свого особистого життя, оскільки вона втратила дорогі для неї речі.
Допитана в судовому засіданні свідок мати потерпілої - ОСОБА_8 зазначила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 її донька познайомилась через інтернет. З самим обвинуваченим вона познайомилась на день народження доньки, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про їхні стосунки їй було відомо зі слів доньки, яка зокрема в черні 2019 року повідомила їй, що ОСОБА_3 почав проживати в неї. Щодо обставин зникнення грошей та коштовностей доньки повідомила, що на початку жовтня вона разом з донькою заховала усі її прикраси та грошові кошти у подушки. Після повернення доньки з Франції вона дізналась від неї про те, що донька помітила відсутність грошей та прикрас. Окрім цього зазначила, що викрадені у доньки прикраси були подаровані нею донці, зокрема бірки від подарованих прикрас зберігаються у неї. Ствердила, що при закладенні схованки в подушки вона здійснювала перерахунок грошових коштів і там було сховано 1800 доларів США купюрами по 100 доларів США. Також зазначила, що окрім доньки, ключі від квартири мав лише батько.
Окрім показань потерпілої та свідка, вина ОСОБА_3 у вчиненому також підтверджується такими доказами.
Відповідно до довідки зі служби 102 та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.11.2019 року, 03.11.2019 року о 19 год. 47 хв. із заявою звернулась гр. ОСОБА_5 , котра просила прийняти міри до свого колишнього хлопця ОСОБА_3 , котрий проживав разом із заявницею на протязі останніх місяців часу та мав ключі від квартири проживання, а саме: АДРЕСА_4 , внаслідок цього ним в невстановлений період часу було викрадено гроші заявниці в сумі 1 800 доларів США, а також золоті вироби: ланцюжок, сережки, кулон, каблучку. Загальна сума збитків складає 50 000 грн. (а.с.п. 42-43).
Згідно із копіями бірок золотих прикрас, наданих потерпілою ОСОБА_5 , у останньої зокрема викрадено сережки масою 6,28 г, підвіску масою 4,33 г, каблучку масою 2,82 г та сережки масою 4,97 г (а.с.п. 45,46).
З копії переписки у месенджері «Viber» між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , яка надана потерпілою, вбачається, що ОСОБА_5 виявила відсутність у неї вдома ювелірних виробів та грошових коштів. У зв`язку з виявленою крадіжкою, вона пред`явила ОСОБА_3 вимогу щодо повернення викраденого, на що останній відмовивився у зв`язку з відсутністю у нього можливості викупити майно з ломбарду. Окрім цього, ОСОБА_3 у тексті переписки висловлював прохання щодо позики йому коштів для викупу згаданого майна.
Відповідно до даних, зазначених у довідці ПТ «Ломбард «Фінанс» від 05.11.2019 року, ОСОБА_3 у період часу з 10.10.2019 року по 01.11.2019 року, звертався до ломбардних відділень ПТ «Ломбард Фінанс», зокрема з приводу закладення викраденого майна (а.с.п. 84).
Згідно із довідкою курсів валют Національного банку України станом на 02.11.2019 р., один долар США в еквіваленті до національної валюти України становив 24,82 грн. (а.с.п. 85).
Даними протоколу огляду предметів від 19.11.2019 року та дослідженим під час судового розгляду DVD-R, відповідно до яких ОСОБА_3 звертався у ПТ «Ломбард «Фінанс», що по пр. Червоної Калини, 121 у м.Львові (а.с.п. 88-95).
Дослідженим в судовому засіданні записом розмови ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , з якого вбачається, що потерпіла висловлювала вимогу обвинуваченому щодо повернення майна. Окрім цього, під час даної розмови ОСОБА_3 зазначив, що викинув квитанції з ломбарду (а.с.п.86).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовуються іншими дослідженими під час судового розгляду доказами. Зазначені показання обвинуваченого суд розцінює як такі, які надані з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

При цьому, надані у ході судового розгляду показання потерпілої, свідка кореспондуються з даними, відображеними у месенджері «Viber», яку обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує, та іншими доказами, які є логічними, узгоджуються між собою цілком і повністю в повній мірі.
Таким чином, винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому стороною обвинувачення злочину повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
Судом у ході судового розгляду порушень вимог КПК України при проведенні досудовго розслідування не виявлено та стороною захисту не доведено їх існування.
Також суд звертає увагу на той факт, що дослідженими доказами в їх сукупності підтверджуються обставини, визначені ст.91 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем праці, раніше не судимий, працевлаштований, у лікаря-нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді фахівця Пустомитівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є середній, ризик небезпеки для суспільства низький. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для сусупільства.
Разом з тим, враховуючи відсутність пом`якшуючих обставин, поведінку ОСОБА_3 після вчиненого злочину, який заперечив свою вину під час досудового розслідування, судового розгляду та відмовився сприяти у поверненні майна потерпілої з ломбарду, а також обставини, за яких був вчинений злочин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень (злочинів) як засудженим, так і іншими особами, буде призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту.
Цивільний позов ОСОБА_5 слід задовольнити частково, з огляду на таке.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичній особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Відповідно до п. 9 вищезазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд приходить до висновку, що такий слід задовольнити частково, а саме слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 80 796 грн. 38 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди. Вказана сума моральної шкоди визначена виходячи з характеру спричиненого, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, вимог розумності, виваженості та справедливості.
Процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) місяці арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 80 796 (вісімдесят тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 38 коп. та 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Речовий доказ:
-DVD-R диск із камер відеонагляду приміщення лотереї залишити при матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1