УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000240 від 05.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000240 від 05.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 05.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що в період 2014-2015 років громадяни України ОСОБА_4 (позивний « ОСОБА_5 »), ОСОБА_6 (позивний « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 »), ОСОБА_10 , приймали безпосередню участь у бойових діях проти сил АТО у складі підрозділу терористичної організації «ДНР» - «1-я интернациональная бригада».

За отриманими даними, невстановлені досудовим розслідуванням особи, на виконання вказівок та при безпосередньому фінансуванні зазначених дій від кураторів з числа представників органів державної влади Російської Федерації, здійснювали підбір, навчання та доставку людей (у тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ) з території України на тимчасово окуповані територію АР Крим, Донецької та Луганської областей, з метою їх подальшої участі в складі НЗФ т.зв. «ДНР».

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 12.12.2019 р. під час обшуку домоволодіння та будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_12 , яке на праві спільної часткової власності належить її чоловікову ОСОБА_13 , (32/100 частки) та ОСОБА_14 , (26/100 частки), предметів, дозвіл на відшукання яких надано вказаним рішенням суду, виявлено не було, однак було виявлено та вилучено низку інших речей, пов`язаних з фактичними обставинами даного кримінального провадження, які можливо використати в якості доказів для доведення вини осіб, причетних до скоєння зазначених кримінальних правопорушень, а саме: мобільний телефон Samsung золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на якому міститься листування ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також інформація про телефонні з`єднання між ними; ноутбук Lenovo, модель 20351, чорного кольору, серійний номер YB08571655, на якому зі слів ОСОБА_12 повинні знаходитись фотографії загиблого ОСОБА_10 , та зарядний пристрій до ноутбука; посвідчення № 6/ДВ на ім`я ОСОБА_10 .

Вилучені речі відповідно до постанови слідчого від 13.12.2019 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000240, оскільки зазначені предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речового доказу, запобігання їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі і відчуження іншим особам, а також з метою забезпечення можливого цивільного позову та конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вилучено майно.

Слідчий ОСОБА_15 подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання у його відсутність у зв`язку із проведенням невідкладних слідчих дій.

Власник майна ОСОБА_12 була повідомлена про дату час та місце клопотання завчасно та належним чином слідчим ОСОБА_16 .

Відповідно до положень ст.172 КПК України неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 05.08.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 12.12.2019 р. під час обшуку домоволодіння та будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_12 , яке на праві спільної часткової власності належить її чоловікову ОСОБА_13 , (32/100 частки) та ОСОБА_14 , (26/100 частки), предметів, дозвіл на відшукання яких надано вказаним рішенням суду, виявлено не було, однак було виявлено та вилучено низку інших речей, пов`язаних з фактичними обставинами даного кримінального провадження, які можливо використати в якості доказів для доведення вини осіб, причетних до скоєння зазначених кримінальних правопорушень, а саме: мобільний телефон Samsung золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на якому міститься листування ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також інформація про телефонні з`єднання між ними; ноутбук Lenovo, модель 20351, чорного кольору, серійний номер YB08571655, на якому зі слів ОСОБА_12 повинні знаходитись фотографії загиблого ОСОБА_10 , та зарядний пристрій до ноутбука; посвідчення № 6/ДВ на ім`я ОСОБА_10 .

Відповідно до постанови слідчого від 13.12.2019 р. вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000240.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, так само як і не заявлений цивільний позов у даному кримінальному провадженні. В зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про арешт майна саме з метою забезпечення можливого цивільного позову та конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане майно, яке було вилучено, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.167, 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000240 від 05.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 12.12.2019 р. у ході проведення обшуку домоволодіння та будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo, модель 20351, чорного кольору, серійний номер YB08571655; посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя