Справа № 203/397/20
Провадження № 1-кп/0203/571/2020
У Х В А Л А
іменем України
06.02.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст.369-2 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 14.11.2019, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам КПК України та заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від суду. Крім того, у обвинуваченого ОСОБА_8 існує ризик незаконного впливу на свідка, примушування останнього до відмови від давання показань. Але у зв`язку з позитивними характеристиками обвинуваченого, прокурор не заперечував проти зменшення застави останньому до мінімального розміру.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового процесу висловили думку про можливість призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу, зазначивши, що ризики на які посилається прокурор є недоведеними та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт. Дане клопотання аргументував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, має декілька нагород за «оборону рідної держави», нагороджувався Всеукраїнською громадською організацією «спілка ветеранів та працівників силових структур України» «Звитяга» відзнакою «за доблесть та звитягу», крім того нагороджувався почесною грамотою виконавчого комітету Кам`янською міської ради як учасника бойових дій в антитерористичній операції на Сході України за бездоганну службу, високу громадянську свідомість, мужність, патріотизм, відвагу, нескорену силу духу.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника та просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, суд вважає призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту обґрунтованим, виходячи з наступного.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстав для закриття провадження чи повернення його прокурору немає, кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, відсутні, тому суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, що надійшов до суду.
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні. Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання щодо заявлених клопотань, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані ( рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І. А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, був учасником антитерористичній операції на Сході України та має нагороди за бездоганну службу, які були оглянуті в підготовчому судовому засіданні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181 183, 314-316 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Підготовче провадження закінчити.
Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 14.11.2019 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст.369-2 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у залі судових засідань на 19 березня 2020 року о 09 годині 30 хвилин.
Викликати в судове засідання: прокурора, уповноваженого на участь у справі, обвинувачених, захисників, свідків.
Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяця, тобто до 06 квітня 2020 року, із застосування електронного засобу контролю, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з обвинуваченою ОСОБА_7 та свідками.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя
Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1