Справа № 357/2827/19
У Х В А Л А

16 березня 2020 року

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Молдова, росіянина, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, працюючого УЖКХ «Тиргорсвет», м. Тирасполь, інструктором практичного водіння, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 23 листопада 2012 року,-

В С Т А Н О В И В :
У провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснюється відносно ОСОБА_5 з приводу порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого,за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 вересня 2012 року близько 06 год. 40 хв. ОСОБА_5 керував технічно- справним автомобілем марки «Mercedes-benz C180» д.н. НОМЕР_1 , та рухався по 74 км + 500 м, автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Київ на території Білоцерківського району Київської області.
Рухаючись на 74 км + 500 м, автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Києва на території Білоцерківського району Київської області в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими, п.1.5 Правил дорожнього руху України, де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.12.1, де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;п.12.2. ПДР, де вказано, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити т/з у межах видимості дороги;п.13.1. ПДР, де вказано, що водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, що позбавило його змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, проявив неуважність та допустив наїзд на мопед «Honda Dio», без д.н.з., під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом склепіння та основи черепа; крововиливи під оболонку та в шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови; рани, садна на голові; переломи хребта, ребер зліва та справа; розриви реберної плеври та міжреберних м`язів зліва; в лівій плевральній порожнині до 850,0 мл, в правій до 600,0 мл, рідкої крові; крововилив на поверхні серця; перелом лівої малої гомілкової кістки; крововиливи в місцях ушкоджень та в м`яких тканинах нижніх кінцівок; синці на лівій руці та нозі; садна на кінцівках та тулубі. Дані т/у заподіяні тупими предметами, можливо в строк та за обставин вказаних у постанові, знаходяться в прямому причиновому зв`язку з настанням смерті і мають ознаки по критерію як небезпечні для життя.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 12.1, 12.2, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причиновому зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України 07 вересня 2012 року близько 06 год. 40 хв. ОСОБА_5 керував технічно- справним автомобілем марки «Mercedes-benz C180» д.н. НОМЕР_1 , та рухався по 74 км + 500 м, автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Київ на території Білоцерківського району Київської області.
Рухаючись на 74 км + 500 м, автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Києва на території Білоцерківського району Київської області в порушення вимог п. 1.3. Правил дорожнього руху України, де вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими, п. 1.5. Правил дорожнього руху України, де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 12.1., де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
12.2. ПДР, де вказано, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити т/з у межах видимості дороги;
13.1. ПДР, де вказано, що водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, що позбавило його змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, проявив неуважність та допустив наїзд на мопед «Honda Dio», без д.н.з., під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.
ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину є докази зібрані під час досудового розслідування.
23 листопада 2012 року відомості про вчинення ОСОБА_5 злочину внесені до ЄРДР №0000211 за ст.286 ч.2 КК України
05 червня 2014 року повідомлено про підозру та кримінальне провадження зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та останній оголошений в розшук.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки, зокрема до таких дій, у відповідності з п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення нових злочинів.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочину, підтверджується вищенаведеними зібраними доказами.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, з врахуванням викладеного запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 .
В ході здійснення судового розгляду вказаного кримінального провадження продовжують зберігатись достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема: п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що у випадку визнання винуватості ОСОБА_5 у вчинених злочинах та покарання яке йому загрожує у випадку засудження, існує ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може ухилятися від покладених на нього рішенням суду процесуальних обов`язків та умов запобіжного заходу не пов`язаним з позбавленням волі, переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Водночас, відповідно до п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Наведені вище обставини, свідчать про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст.185 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечило дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів, наявність яких обґрунтована вище.

05 червня 2014 на підставі ч.1 ст.281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження щодо останнього.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вище вказаним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, відповідно до положень ст.187, 188 КПК України, з метою забезпечення прибуття підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, органу досудового розслідування необхідно отримати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дослідивши надані матеріали клопотання, вважаю що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України:
1. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2. Це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п.1, 2 ч.4 ст.189 цього Кодексу обставини.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ухиляється від органів досудового розслідування.
Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що існує необхідність надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу до залу судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177, 188, 189, 190,309 КПК України, Слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 23 листопада 2012 року задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Молдова, росіянина, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, працюючого УЖКХ «Тиргорсвет», м. Тирасполь, інструктором практичного водіння, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В разі встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 повідомити слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 (моб. НОМЕР_2 ).
Відповідно до ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1