ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:639/5489/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/674/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.82 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 01 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме представника ВК №18, належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 09 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України.

Засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 03 2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців 9 днів на обмеження волі, із звільненням останнього з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Зараховано засудженому в строк покарання час перебування під вартою з дня винесення рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто з 06 09 2019 року, а також час слідування під вартою до виправного центру на підставі ст.58 КВК України, за правилами ст.72 КК України.

Таке рішення мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення та має всі належні умови, передбачені ст.82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (а.с.23-25).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали судової справи до суду першої інстанції для проведення нового судового розгляду в іншому складі суду.

Такі вимоги мотивував тим, що наявність констатованих судом позитивних змін, підтриманих попередньо захисником в ході судового засідання, які нібито мали місце у поведінці засудженого під час перебування у місцях позбавлення волі, не створюють у своїй сукупності виправлення у розумінні ст.6 КВК України, без якого неможлива ресоціалізація, тобто свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві (а.с.27-31).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник ВК №18, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку засудженого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частинами 3 та 4 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання. При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 04 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», встановлено, що судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб , суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Приписами статті 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а ресоціалізація - це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ст.8 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідністю інших осіб, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Саме під час відбування покарання, структура та форми якого наведені у зазначених нормах КВК України, засуджений і набуває права, у тому числі і на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке може бути застосоване лише якщо засуджений під час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що судом безпідставно та необґрунтовано застосовані до засудженого ОСОБА_7 положення ст.82 КК України, з наступних підстав.

Із матеріалів справи, а саме із оскаржуваної ухвали, вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 09 03 2016 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.162, ч.2 ст.389, ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 7 днів позбавлення волі (а.с.23).

Ухвалою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 30 08 2016 року засудженому ОСОБА_7 згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 09 03 2016 по 10 04 2016 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

На момент розгляду клопотання 06 09 2019 року засуджений відбув 3 роки 6 місяців 28 днів призначеного строку покарання, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного вироком Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 09 03 2016 року, невідбута частина строку покарання складає 1 рік 5 місяців 2 дні (а.с.23).

Отже, колегія суддів погоджується із висновками судді місцевого суду про наявність достатніх підстав, передбачених ст.82 КК України, для застосування до засудженого ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Так, при прийнятті рішення про задоволення клопотання засудженого, суд першої інстанції врахував характеризуючі особу засудженого відомості. Згідно характеристики начальника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)», засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 03 2016 року. За час тримання в Сумському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 29 04 2016 року по 01 10 2017 року відбував покарання у ДУ «Шосткінська виправна колонія (№66)». За час відбування характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке на цей час погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 01 10 2017 року відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень та заохочень не має.

Відповідно до ст.118 КВК України, працевлаштований на виробництві установи до цеху №2 столяром.

Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе.

Також з характеристики вбачається, що засуджений намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті, порядку та намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування,

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Виконує роботи із самообслуговування. Стосунки з рідними має намір підтримувати шляхом листування, побачень, телефонних розмов (арк.ос.спр. 46).

Також судом першої інстанції було враховано, що засуджений ОСОБА_7 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до реалізації якої ставиться задовільно.

Крім того, відповідно до рапорту №355 начальника відділення СПС №8 (арк.ос.спр.60) засуджений ОСОБА_7 протягом 2 кварталу 2019 року характеризувався з позитивної сторони. До основної роботи ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Крім того, відповідно до ст.118 КВК України, останній добровільно, за власною ініціативою залучався до додаткових оплачуваних робіт з благоустрою установи, приймав участь у роботі з благоустрою відділення соціально-психологічної служби №8 та локального сектору. До виконання робіт з благоустрою установи та відділення відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк, порушень з техніки безпеки не допускає.

З витягу до протоколу №72 від 10 07 2019 року засідання дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» вбачається, що ОСОБА_7 оголошено подяку за виконання обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, відповідно до ст.130 КВК України.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що засуджений ОСОБА_7 під час судового розгляду, за наслідками якого ухвалено обвинувальний вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 03 2016 року, повністю визнавав свою вину за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, дослідивши відомості, що містяться в особовій справі засудженого, колегія суддів приходить до висновку про наявність позитивної динаміки у поведінці засудженого ОСОБА_7 , а також те, що він став на шлях виправлення.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу прокурора, що головною умовою щодо можливості застосування до засудженого норм ст.82 КК України є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, першочерговою підставою, яка впливає на можливість зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є дотримання цією особою правил внутрішнього розпорядку, виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, а також його відношення до праці.

З огляду на викладене, вимога прокурора про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, з урахуванням доводів, що містяться в його апеляційній скарзі, є необґрунтованою та суб`єктивною, оскільки ОСОБА_7 за час відбування покарання своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з підстав, які викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 09 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4