Справа № 1316/4136/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/10/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію ОСОБА_6 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підсудного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року задоволено клопотання прокурора, кримінальну справу № 1316/4136/12 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України направлено керівнику Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 для організації та проведення додаткового розслідування.
Органу досудового розслідування: в порядку ст. 214 КПК України зареєструвати кримінальне провадження по факту вчинення ОСОБА_6 злочинів, які йому інкримінуються у цій справі; в порядку ст. 214 КПК України зареєструвати кримінальне провадження по факту підроблення протоколу № 24 засідання сесії Оброшинської сільської ради від 12.01. 2005 року; зареєстровані кримінальні провадження об`єднати в одне провадження; здійснити повне та всебічне досудове розслідування у кримінальну провадженні по вказаних вище фактах вчинення злочинів.
Згідно з постановою вищенаведену кримінальну справу слід повернути прокурору для організації та проведення додаткового розслідування для вірної кваліфікації дій підсудного, встановлення таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину групою осіб, встановлення ступеню вини чи відсутності вини підсудного, а також притягнення інших, крім підсудного, осіб до кримінальної відповідальності, так як рішення, підроблення яких ставиться в провину ОСОБА_6 , видавалися на підставі протоколу № 24 засідання сесії Оброшинської сільської ради від 12.01.2005 року.
На вказану постанову суду підсудний ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить скасувати дану постанову та повернути кримінальну справу на новий розгляд в суд першої інстанції.
На підтримання своїх апеляційних вимог підсудний вказує, що дане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, що суперечить вимогам ст. 281 КПК України 1960 року та вимогам Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування». З першу ОСОБА_6 покликається на те, що прокурор у вищенаведеній справі не заявляв письмового клопотання про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_6 на додаткове розслідування, а лише усно висловив свої короткі міркування про необхідність скерування справи на додаткове розслідування. Звертає увагу, що у ході судового розгляду справи щодо ОСОБА_6 неповнота чи неправильність досудового слідства не були встановлені, тому у оскаржуваному рішенні суд не констатував та не зазначив конкретних фактів неповноти чи неправильності досудового слідства, як і аргументовано не вказав у рішенні в чому полягає ця неповнота чи неправильність. Також підсудний вказує, що вищенаведеними діями суд першої інстанії вийшов за межі своєї компетенції, адже підробка протоколу сесії Оброшинської міської ради не інкримінується ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам. Підкреслює, що прокурор в порядку ст. 277 КПК України не заявляв клопотання про зміну обвинувачення підсудному ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь головуючого-судді, думку підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляції, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подані по справі апеляції підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 246 КПК України (в ред. 1960 року) при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням учасників судового розгляду, своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22,64 КПК (1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Так, повертаючи справу на додаткове розслідування, суд констатував, щокримінальну справу слід повернути прокурору для організації та проведення додаткового розслідування для вірної кваліфікації дій підсудного, встановлення таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину групою осіб, встановлення ступеню вини чи відсутності вини підсудного, а також притягнення інших, крім підсудного, осіб до кримінальної відповідальності, так як рішення, підроблення яких ставиться в провину ОСОБА_6 , видавалися на підставі протоколу № 24 засідання сесії Оброшинської сільської ради від 12.01.2005 року.
Проте з такими висновками колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.
Дана справа перебуває на розгляді у Пустомитівському районному суді Львівської області від 30 жовтня 2012 року, тобто більше 6 років.
Як вбачається із змісту ч.1 ст. 281 КПК України (1960 року), повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.
Однак, суд першої інстанції жодним чином не зазначив та не обґрунтував в чому полягає неповнота або неправильність досудового слідства.
Також, прокурор протягом тривалого часу розгляду даної справи не звертався до суду про зміну пред`явленого особі обвинувачення маючи такі можливості у разі потреби, відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України.
На думку колегії суддів, обвинувачення ОСОБА_6 в загальних формах відповідає вимогам ст.ст. 22,64 КПК України та встановленим фактичним обставинам справи. Суду першої інстанції слід надати оцінку цим обставинам та на наявним доказам, а ті недоліки досудового слідства, що на думку суду мають місце, суд може усунути в судовому засіданні шляхом виконання певних процесуальних дій та надання судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року).
Більш того, надаючи вказівки зазначені у постанові суд фактично поклав на прокурора та орган досудового слідства обов`язок пошуку та надання нових доказів винності підсудного, чим порушив засади правосуддя, закріплені в ст. 129 Конституції України та ст. 16-1 КПК України (1960 року), що є неможливим.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано направлено кримінальну справу з підстав вказаних в постанові на додаткове розслідування, у зв`язку з чим, постанова суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд у той же суд.
Інші доводи ОСОБА_6 , вказані в апеляції слід ретельно перевірити при новому розгляді справи, дотримуючись вимог кримінально-процесуального закону України.
Керуючись ст.ст. 324 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляцію ОСОБА_6 задоволити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України направлено керівнику Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 для організації та проведення додаткового розслідування скасувати та повернути кримінальну справу для продовження розгляду в суд першої інстанції в цьому ж складі суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4