Справа № 505/1138/20 Провадження 1-кс/505/239/2020
УХВАЛА
Іменем України

28.04.2020 року слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у відмові визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 20.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла зазначена скарга ОСОБА_3 .
В обґрунтування скарги заявник вказує на наявність в Ананньївському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області кримінального провадження від 20.01.2020 року за №0000012 за ч. 1 ст. 388 КК України, внесеного до ЄРДР за його заявою. У зв`язку з чим 28.01.2020 року він звернувся до слідчого з заявою про визнання його потерпілим та в подальшому неодноразово подавалися клопотання про повідомлення його чи визнано потерпілим. 19 березня 2020 року він отримав лист №46.1-1315 від 19.03.2020 року за підписом слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про те, що потерпілим його не визнано та повідомлено, що він має статус у даному кримінальному провадженні , як заявник. Оскільки слідчий про це повідомив лише листом, а не відповідним процесуальним документом, він звернувся з заявою до керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про визнання його потерпілим. 09.04.2020 року засобами поштового зв`язку він отримав лист №16.62- 52-2810 вих. 20 від 31.03.2020 року за підписом заступника керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 з якого стало відомо, що прокурор не розглянув по суті заяву про визнання потерпілим, а перенаправив її слідчому. Вважає що прокурором вчинено неправомірну бездіяльність щодо визнання його потерпілим так як належного процесуального документа про визнання або про відмову у визнанні його потерпілим винесено не було.
ОСОБА_3 зазначає, що впровадженні начальника СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 з 19.09.2017 року перебуває кримінальне провадження №0000377 за ч.1 ст.286 КК України, яке внесене до ЄРДР за фактом дорожньо-транспортної пригоди, де його визнано потерпілим. За клопотанням слідчого в рамках даного кримінального провадження ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області №491/1091/17 від 21.09.2017 року було накладено арешт на транспорті засоби, які стали учасниками ДТП: вантажний автомобіль «Камаз 55102» д/н НОМЕР_1 з причепом «СЗАП 8527» д/н НОМЕР_2 .
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області №491/226/18 від 05.04.2018 року вказані транспортні засоби передані на відповідальне зберігання їх власнику ОСОБА_8 , та ПП «Благодатне» з попередженням останніх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Незважаючи на накладений судом арешт зазначеного майна, яке необхідне для проведення відповідних слідчих дій та попередження його власника про відповідальність за його відчуження - останній здійснив незаконні дії стосовно даного майна, а саме автомобіль «Камаз 55102» д/н НОМЕР_1 був двічі перереєстрований на нового власника, що підтверджується листом ТСЦ №5149 МВС України №31/15/5149 1 а від 15.01.2020 року.
Вважає, що це все власником вчинено навмисно з метою приховування слідів злочину та уникнення відповідальності так як даний автомобіль, яким було спричинено шкоду його здоров`ю та його автомобілю - є джерелом підвищеної небезпеки.
Внесення відомостей до ЄРДР №0000012 відбулось за його повідомленням та саме йому спричинено матеріальну та моральну шкоду даним злочином, що перебуває в безпосередньому причинному зв`язку так як неправомірне відчуження арештованого майна власником призвело до завдання йому матеріальної шкоди яка полягає в неможливості в подальшому відшкодувати спричинені збитки від ДПТ та моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях від того, що внаслідок злочинного відчуження арештованого майна неможливо буде провести необхідні слідчі дії (авто технічну експертизу, слідчий експеримент, тощо) що призведе до неможливості доведення винуватості та не розкриття злочину.
Він тривалий час змушений звертатись до різних судових та правоохоронних органів з метою належного захисту своїх прав як потерпілого від злочину, що значно порушило установлений життєвий устрій та спричинена матеріальна та моральна шкода безпосередньо пов`язана з незаконним відчуженням арештованого майна.
Вважає, що слідчий ОСОБА_4 перебуває в злочинній змові з власником зазначеного автомобіля КАМАЗ та діє в інтересах останнього з метою закриття кримінального провадження, винні особи не понесуть ніякої відповідальності завдяки йому, що підлягає перевірці, а невизнання його потерпілим надає для цього усі можливості.
Прокурор також неналежним чином розглянув його заяву про визнання потерпілим, формально відписавшись від неї, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною скаргою. Просить поновити строки звернення до суду, оскільки дізнався про факт відмови у визнанні його потерпілим прокурором лише 09.04.2020 року, після особистого отримання листа №16.62-52-2810 вих. 20 від 31.03.2020 року . До цього вважав, що його визнано потерпілим, відповідно з вказаної дати почався 10-денний термін оскарження вказаної бездіяльності слідчого.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі у зв`язку із запровадженням та встановленням на території України карантинних обмежувальних заходів.
Від керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 надійшло повідомлення про розгляд скарги ОСОБА_3 без його участі з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19». Проти задоволення скарги заперечує, вважає, що не має жодних підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року3 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» з 12.03.2020 року на усій території встановлено карантин, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд скарги без участі учасників судового провадження та без фіксування судового засідання звукозаписуючим пристроєм.
Вивчивши скаргу та додані до скарги матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 303 ч 1. п. 5 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у тому числі і рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
ОСОБА_3 є заявником по кримінальному провадженню №0000012, внесеному за його повідомлення про кримінальне правопорушення 20.01.2020 року за ч.1 ст. 388 КК України.
Як вбачається з доданих матеріалів до скарги, ОСОБА_3 отримав не постанову про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню №0000012, а лист-повідомлення де зазначено, що він є заявником та йому роз`яснені права, передбачені ст. 60 КПК України, тобто слідчий відмовив йому у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 388 КК України, вказуючи що він не має права претендувати на нього.
Крім того, 24.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з клопотанням про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню. Однак 09.04.2020 року отримав лист заступника керівника Котовської місцевої прокуратури з якого стало відомо, що прокурор не розглянув по суті заяву про визнання потерпілим, а перенаправив її слідчому.
Підстави з яких слідчим було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим суперечать вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України.
Оскільки процесуальний документ у вигляді постанови про відмову у визнанні потерпілим скаржнику не було надано і взагалі вказана постанова відсутня, слідчий суддя вважає що у даному випадку слідчому або прокурору відповідно до ст. 55 КПК України слід розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та винести вмотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Щодо вимог заявника з зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, то слідчий суддя зазначає, що це не є компетенцією слідчого судді у розумінні ст. 303 КПК України.
Згідно з вимогами ст.ст. 117, 304 КПК України слідчий суддя може поновити процесуальний строк, лише в разі, якщо його було порушено з поважних причин.
В даному випадку, слідчий суддя вважає, що скаржником було порушено строк звернення зі скаргою до суду з поважних причин, оскільки ОСОБА_3 дізнався про факт відмови в визнанні потерпілим прокурором лише 09.04.2020 року після отримання листа №16.62-52-2810 вих. 20 від 31.03.2020 року.
Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у відмові визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 20.01.2020 року задовольнити частково.
Зобов`язати посадових осіб Котовської місцевої прокуратури розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню №0000012.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набрала законної сили 28.04.2020 року.
Оригінал цієї ухвали зберігається в матеріалах справи.

Помічник судді ОСОБА_9
30.04.2020