Номер провадження 1-в/243/18/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання заст. начальника Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов?янська Донецької області, громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 , засудженого 12.11.2013 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 70, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся заст. начальника Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року ОСОБА_3 був засуджений за ст. 70, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок суду набрав законної сили 24.07.2014 року, прийнятий до виконання Слов?янським МРВ 29.05.2015 року, заведена особова справа № 102/2015.

05.06.2015 року та 15.06.2015 року засуджений ОСОБА_3 викликався до Слов?янського МРВ, але за викликами не з?явився. Згідно з перевірочними матеріалами, по АДРЕСА_1 ?янська ОСОБА_3 не проживає. В особовій справі в наявності копія договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , за яким зазначена квартира 17.06.2013 року продана ОСОБА_3 іншій особі.

08.07.2015 року відносно ОСОБА_3 розпочаті першочергові розшукові заходи. 19.08.2015 року засуджений ОСОБА_3 оголошений в державний розшук Слов?янським ВП ГУНП в Донецькій області та заведена розшукова справа № 44-7474.

07.08.2015 року до Слов?янського міськрайонного суду Донецької області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 01.09.2015 року було відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто факту ухилення від виконання обов?язків, покладених на нього, судом не вбачається.

12.11.2015 року до Слов?янського міськрайонного суду Донецької області направлено подання про звільнення від покарання після закінчення іспитового строку. Ухвалою суду від 25.11.2015 року відмовлено у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п?яти років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, від обов?язків, покладених на нього судом, не ухилявся, згідно з ухвалою Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2015 року про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, до кримінальної відповідальності в період з 24.07.2014 року по 10.12.2019 року за вчинення нового злочину не притягувався.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 1 ст. 80 КК України, заявник просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_3 .

В судове засідання представник заявника, прокурор та засуджений ОСОБА_3 не з?явилися, від представника заявника та прокурора надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до обґрунтованого переконання, що подання необхідно задовольнити у зв`язку з його обґрунтованістю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року за ст. 70, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

24.07.2014 року вирок набрав законної сили, 29.05.2015 року прийнятий Слов`янським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області.

За викликами до Слов?янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 не з?являвся, як вбачається з матеріалів особової справи № 102/2015, засуджений по АДРЕСА_1 ?янська не проживає, відомостей стосовно його місцезнаходження немає, квартиру АДРЕСА_2 ?янська продав, покупець стосунків з ОСОБА_3 не підтримує.

19.08.2015 року засуджений ОСОБА_3 був оголошений в державний розшук, заведена розшукова справа № 44-7474.

Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Вказаною вище нормою встановлені імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

В даному випадку, відповідно до ухвали Слов?янського міськрайонного суду від 01.09.2015 року у справі за єд. унік. № 243/7777/15-к, судом не встановлено в діях засудженого ОСОБА_3 навмисного ухилення від виконання покладених на нього судом обв?язків, у зв?язку з чим в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням було відмовлено.

Ухвалою Слов?янського міськрайонного суду від 25.11.2015 року у справі за єд. унік. № 243/10977/15 також було відмовлено у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, підставою для зупинення спливу строку давності виконання обвинувального вироку є ухилення засудженого від відбування покарання. При цьому під ухиленням слід розуміти дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, наприклад, систематична зміна місця проживання, проживання за фальшивими документами, зміна місця роботи, зміна зовнішності.

Підставою для перерви спливу строку давності є вчинення протягом цього строку нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. При перерві давності обчислення строку починається з дня вчинення нового злочину. Час, який минув до вчинення нового злочину, не зараховується в строк давності.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;

- неухилення засудженого від відбування покарання;

- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

В даному випадку судом вбачається, що строки, зазначені у ст. 80 КК України, закінчились, доказів ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання суду не надано, крім того, вищезазначеними рішеннями суду відносно ОСОБА_3 від 01.09.2015 року та 25.11.2015 року також не встановлено ухилення засудженого від відбування покарання. З моменту ухвалення вироку суду відносно ОСОБА_3 12.11.2013 року засуджений нових злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягався.

З врахуванням викладеного, на думку суду, є всі законні підстави для задоволення подання щодо засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання заст. начальника Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов?янська Донецької області, громадянина України, від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року за ст. ст. 70, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1