Справа № 191/1694/17
Провадження № 1-кп/191/268/17
У Х В А Л А
іменем України

05 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше неодноразово до суду не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, перебував у розшуку, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що раніше завжди з`являвся до суду, а в останній час він отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим не мав можливості з`являтися.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення даного клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Однак, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

На даний час більшість учасників по кримінальному провадженню допитані, обвинувачений ОСОБА_4 самостійно з`явився в судове засідання.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два місяці), тобто до 05 квітня 2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 під час дії зазначеного запобіжного заходу виконувати обов`язок: прибувати до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за кожним викликом.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 протягом зазначеного строку в період часу з 20-00 години до 06-00 години залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1