справа № 462/1215/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні за № 0000235 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 28.01.2020р. близько 18:30 годин перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо-Фуд» ТРЦ «Вікторія Гарденс», що по вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, взяв дві банки ікри «Лососевої Шаланда» вагою по 400 грам кожна, вартістю за 1 банку 740,00 грн. без ПДВ, загальною вартістю 1480,00 грн. без ПДВ, та поклав собі під куртку, попередньо від`єднавши від них кліпси захисту та не здійснивши оплату за вказаний товар, вийшов за межі касового контролю, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони.

24.02.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Сторони кримінального провадження узгодили призначене покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень. Крім цього, згідно умов даної угоди, її учасникам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про примирення, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, при цьому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення, вказав, що завдана шкода відшкодована у повному обсязі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України визнає повністю. Обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 368-371, 373-376, 384, 472, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000235 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, укладену 24 лютого 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Речові докази:

товар, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого /матеріали кримінального провадження а.с.17/ повернути потерпілому;

диск, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та зберігається при матеріалах кримінального провадження /матеріали кримінального провадження а.с.23/ зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1