Справа № 306/1800/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.11.2019 про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 ..

Даною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 11.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він в період часу з 12.06.2019 по 03.08. 2019, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на грунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над дружиною ОСОБА_8 , мешканкою АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило її якість життя. Зокрема, 12.06.2019, близько 12 год. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами. Крім того, 06.07.2019, близько 18 год. ОСОБА_7 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами. Також, 03.08.2019, близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказаною ухвалою, суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 зазначивши, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України у зв`язку із відсутністю належного формулювання обвинувачення, оскільки на думку суду першої інстанції, органом досудового розслідування не в повній мірі конкретизовано дії ОСОБА_7 щодо суті інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України із врахуванням

-2-

положень ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» щодо зазначення конкретних дій обвинуваченого, які призвели до психологічних страждань потерпілої, в чому такі виразились та в чому полягає погіршення якості життя потерпілої, що свідчить про відсутність обов`язкових ознак об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Вказані недоліки обвинувального акту, на думку суду першої інстанції, унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, порушують право обвинуваченого на захист та належну реалізацію ним, передбачених ст. 42 КПК України процесуальних прав.

В апеляційній скарзі прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду від 12.11.2019 як незаконну та необґрунтовану й призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції. Апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. В ньому викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність і формулювання обвинувачення. Прокурор також зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 314 КПК України фактично вдався до оцінки доказів та аналізу правильності викладення правової кваліфікації, що на стадії підготовчого судового розгляду є недопустимим, а також встановлюючи наявність або відсутність будь-яких обставин кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання, порушив вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду. На його думку, допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Також зазначає про неналежне виконання судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 325 КПК України щодо вирішення клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на потерпілу у зв`язку з її неявкою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог судом першої інстанції під час розгляду провадження у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не дотримано.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 цієї частини, зокрема, найменування

-3-

кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінального правового характеру що до юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 для усунення недоліків, суд першої інстанції, дійшов помилкових висновків про його невідповідність зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Приймаючи ж рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору, суд першої інстанції здійснив не перевірку обвинувального акту, що надійшов на розгляд до суду, вимогам ст. 291 КПК України, а вдався до оцінки доказів у кримінальному провадженні та вийшов за межі питань, які розглядаються в підготовчому судовому засіданні у порушення вимог КПК України, відповідно до яких перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочину, повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частини статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

При цьому, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1КК України відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про зворотнє, є хибним і спростовується наявними у обвинувальному акті даними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, складений слідчим СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 29.08.2019 та затверджений прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 у відповідності до вимог Кримінального процесуального закону. В ньому наведено як фактичні обставини правопорушення, так і викладено формулювання обвинувачення та дії обвинуваченого із посиланням на статтю кримінального закону, які відповідають цим фактичним обставинам, зазначено усі інші обставини, які підлягають доказуванню, відповідно до ст. 91 КПК України та у формулюванні обвинувачення вказано всі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони, в тому числі і час, місце та спосіб скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, відповідно до диспозиції ст. 126-1 КК України, що спростовує судженню суду про відсутність цих відомостей.

За змістом ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання, до призначення розгляду справи по суті, суд не вправі оцінювати (підтверджувати, спростовувати чи ставити під сумнів), саме ті обставини, які зазначені у акті, зокрема

-4-
вказувати слідчому чи прокурору про зазначення інших обставин події, чи відомостей, що допустив суд першої інстанції у своїх надмірних судженнях.
Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті відсутні докази конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , які призвели до психологічних страждань потерпілої, в чому такі виразились та в чому полягає погіршення якості життя потерпілої, а відтак і відсутність обов`язкових ознак об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 291 КПК України посилання на докази, якими підтверджується обвинувачення та надання їх суду до початку судового розгляду заборонено цією нормою, відтак не може бути підставою для повернення обвинувального акта, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора.
Відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо суті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України із врахуванням положень ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» також не можна вважати порушенням вимог ст. 291 КПК України і не може, на думку колегії суддів, вплинути на можливість з`ясування фактичних обставин кримінального правопорушення. Питання доведеності або ж недоведеності такого обвинувачення в суді на даній стадії кримінального провадження суд, не вправі вирішувати, у зв`язку з чим безпідставними є і посилання суду про порушення права обвинуваченого із-за цього, на захист на неможливість реалізації ним інших процесуальних прав.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону. Доводи прокурора про те, що висновки суду з цього питання не відповідають фактичним обставинам, змісту обвинувального акта та вимогам кримінального процесуального закону, слід визнати правильними. До того ж судом першої інстанції порушено вимоги ст. 337 КПК України щодо визначення меж судового розгляду, а висновки суду про неповноту та неконкретність висунутого обвинувачення на цій стадії провадження є такими, що виходять за межі вимог ст. 314 КПК України, в той час як дотримуючись принципів об`єктивності, неупередженості, суд має досліджувати докази в ході судового розгляду.
В цілому колегія суддів знаходить зазначені в ухвалі суду зауваження щодо змісту обвинувального акту такими, що носять не змістовний характер і не є істотними для вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК і можливості призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання прокурора на неналежне врахування судом першої інстанції положень ч.1 ст. 325 КПК України щодо вирішення клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на потерпілу у зв`язку з її неявкою, оскільки таке тлумачення прокурором обов`язку суду накладення стягнення за його клопотанням, є невірним.
Кримінальним процесуальним законом, зокрема ч.1 ст. 325 КПК України, чітко визначено право, а не обов`язок суду накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу. Крім того, за вказаними вимогами закону, проведення судового засідання за відсутності потерпілого можливо тільки за умови завчасного та належного його повідомлення про час і місце судового розгляду та в залежності від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Цих умов закону судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не порушено.

До того ж кримінальним процесуальним законом чітко визначено право приймати участь сторони кримінального провадження в судовому засіданні, в тому числі потерпілого та обов`язок суду здійснювати лише судовий розгляд з обов`язковою

-5-

участю сторін кримінального провадження (ст. 318 КПК України), а не в підготовчому судовому засіданні ( ст. 314 КПК України).

Оскільки, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо дослідити всі докази у кримінальному провадженні, та з урахуванням встановленого під час судового розгляду прийняти рішення про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Також колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 з підстав, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції, погіршує становище обвинуваченого, оскільки порушується його право на розгляд обвинувачення проти нього в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, яке передбачено ч. 1 ст. 283 КПК України та стосується загальних положень закінчення досудового розслідування.

Кримінальне провадження повинно здійснюватись з дотриманням вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду, а повернення обвинувального акту з неналежно перевірених та формальних підстав щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на переконання колегії суддів, цим засадам не відповідає.

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.11.2019 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 11.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: