Справа № 991/3065/19
Провадження1-кс/991/3684/19
У Х В А Л А
іменем України

17 січня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність посадових осіб НАБУ у зв`язку з невнесенням до ЄРДР відомостей, а саме її заяви про вчинення кримінального правопорушення. У скарзі зазначається, що ОСОБА_3 08.11.2019 подала до НАБУ заяву (вхід. № 15923) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст.191 КК України. Просить слідчого суддю зобов`язати детектива НАБУ внести до ЄРДР відомості відповідно до її заяви від 08.11.2019 за ознаками складу злочинів, вказаних у заяві.
Також скаржниця просила поновити строк для оскарження бездіяльності посадових осіб НАБУ. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до Національного антикорупційного бюро України з заявою 08 листопада 2019 року. Статтею 214 КПК України передбачено обов`язок слідчого, прокурора внести відомості до ЄРДР протягом 24 годин.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Згідно зі ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В поданій скарзі скаржницею порушено питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України. Вирішення питання про поважність причин пропущення строку покладається на розсуд слідчого судді. В загальному, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

Зважаючи на те, що скаржниця не є фаховим юристом, слідчий суддя визнала її необізнаність щодо стислих строків подання скарги та незначний термін пропуску поважною причиною їх пропуску, та поновила строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Національного антикорупційного бюро України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату і час судового засідання повідомлені належним чином.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Визначений ч.1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
З наданих представником Національного антикорупційного бюро України пояснень вбачається, що Вищим антикорупційним судом вже розглянута справа № 991/2671/19 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України за аналогічною та ідентичною за змістом заявою від 07.11.2019 (вх. № Ч-15923 від 08.11.2019).
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідчий суддя не може розглядати питання бездіяльності, оскільки воно вже було вирішено іншим слідчим суддею, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла висновку, що з урахуванням принципу res judicata скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214, 115, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1