Справа № 561/1055/19
Провадження № 1-кс/565/69/20
У Х В А Л А

10 березня 2020 року м.Вараш

Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 08 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця, Любешівського району, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2019 року в провадження Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 08 серпня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Ухвалою колегії суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2020 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Дана ухвала суду закінчує свою дію 21 березня 2020 року.
10 березня 2020 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу. Після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, з 08 серпня 2019 року ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Зарічненська ЦРЛ», однак 11 серпня 2019 року самовільно залишив заклад охорони здоров`я. ОСОБА_6 , знаючи, що є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, будучи належним чином повідомленим про призначені слідчі дії, не з`явився 12 серпня 2019 року та 13 серпня 2019 року до Зарічненського ВП для проведення слідчих дій за його участі. Окрім цього, ОСОБА_6 не повідомив слідчого чи прокурора про залишення закладу охорони здоров`я, а також не надав відомостей, що підтверджують місце його фактичного перебування. Таким чином, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000180 від 08 серпня 2019 року ОСОБА_6 вживав заходів з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим слідчим суддею Зарічненського районного суду Рівненської області, за клопотанням прокурора, винесено ухвалу від 14 серпня 2019 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до Зарічненського районного суду Рівненської області для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку органом досудового розслідування виконано 16 серпня 2019 року затримано ОСОБА_6 в приміщенні КП «Колківська районна лікарня», що знаходиться в с.Колки, Маневицького району, Волинської області. Також обвинуваченому ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілих та свідків, тому є реальні побоювання можливого впливу обвинуваченого на цих осіб.

Окрім цього, 28 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яке останній вчинив перебуваючи в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». Цього ж дня у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому, на думку прокурора, ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати. При цьому більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав вищезазначене клопотання з викладених у ньому підстав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи недоведеним неможливість застосування до обвинуваченого менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку захисника.

Представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та наполягав на продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 і п.п.2, 5 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч.5 ст.12 КК України, діяння передбачене ч.3 ст.187 КК України є особливо тяжким злочином.

Санкцією ч.3 ст.187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, колегія суддів приходить до висновку про існування високого ступеню ризиків переховування обвинуваченого від суду, у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також високого ступеню ризиків незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимоги від 05 березня 2020 року, ОСОБА_6 14 грудня 2012 року був засуджений Любешівським районним судом Волинської області за ч.1 ст.187 КК України, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Також згідно вищезазначеної вимоги встановлено, що 28 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Вказаний злочин відноситься до злочинів проти власності, є тяжким з умисною формою вини. Частина 2 ст.189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вказане свідчить про суспільну небезпечність ОСОБА_6 та схильність його до вчинення нових злочинів.

Окрім цього, в судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 показав, що обвинувачений ОСОБА_6 , в ході розгляду кримінального провадження в Сарненському районному суді Рівненської області, жестом руки погрожував останньому фізичною розправою, що свідчить про продовження існування ризику впливу на потерпілих та свідків.

Зазначені вище обставини свідчать, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визнаним судом доведеними.

Завершення судового розгляду до дати закінчення дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неможливим, враховуючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів має тверде переконання, що дані, які свідчать про існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення ним інших кримінальних правопорушень є достатніми та беззаперечними. Вказані ризики є такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_6 у даному випадку є виключно тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого необхідно продовжити на 60 (шістдесят) діб.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків, існування яких обґрунтовано прокурором та доведено в ході розгляду клопотання.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 372, 376, 392, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду закінчує свою дію 08 травня 2020 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
Повний текст ухвали складено і оголошено 13 березня 2020 року о 10 год. 30 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3