Єдиний унікальний номер справи 202/7100/18
Провадження № 1-кп/185/240/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглядаючи в судовому засіданні в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369 КК України,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10

захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

05.12.2019 року судом було отримано письмове клопотання ОСОБА_16 про передачу майна на відповідальне збереження.

В обґрунтування вказаного клопотання власником зазначено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2018 року в межах кримінального провадження, що внесене в ЄДРД за № 0000319 від 10.10.2017 року, було накладено арешт на автомобіль марки «Форд Куга», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Який на праві власності належить йому. Вказаний автомобіль відповідно ухвали слідчого судді заарештований з метою збереження речового доказу. Даний автомобіль було заарештовано і передано на зберігання на майданчик (вул. Малиновського м.Дніпро), де зберігаються авто після ДТП серед степу. В підготовчому судовому засіданні було відмовлено в скасуванні арешту з вказаного майна. Він є добросовісним власником вказаного автомобіля, не є учасником будь-якого кримінального провадження, ОСОБА_5 не є членом його родини, останній не має жодних прав щодо володіння та розпорядження автомобілем. Він є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Збереження арешту на вказане майно перешкоджає йому вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власністю, є неправомірним втручанням в мирне володіння майном з боку правоохоронних органів. За перебування автомобіля на майданчику щорічно йому нараховується заборгованість у сумі 8000 гривень. Крім того, автомобіль вже зазнав пошкоджень у вигляді розколу лобового скла, подальше знаходження його транспортного засобу на вказаному майданчику може призвести до його зіпсування та розукомплектування. У зв`язку з чим просить прийняти рішення про передачу вказаного автомобіля йому на відповідальне збереження, тим самим застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, та надати можливість користуватись вказаним майном.

Заявник ОСОБА_16 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, надавши йому можливість зберігати вказане майно та користуватись автомобілем.

Прокурор вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вказаний автомобіль визнано речовим доказом, крім того, вказане майно може бути предметом спеціальної конфіскації за даним провадженням.

Захисник ОСОБА_11 наполягає на задоволенні вказаного клопотання, вказане майно не може бути предметом конфіскації майна, оскільки автомобіль на праві власності належить заявнику, який не несе ніякої відповідальності за дії обвинувачених.

Інші захисники та обвинувачені підтримали заявлене клопотання ОСОБА_16 .

Колегія суддів, вислухавши доводи власника майна, сторін, встановила наступне.

Постановою заступника начальника відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 від 16.04.2018 року, транспортний засіб «FORD KUGA», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 28.03.2018 року за результатами проведеного обшуку, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
17.09.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська було заарештовано вказаний транспортний засіб з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, конфіскації як можливого виду покарання, та забезпечення збереження речових доказів.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, тощо. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу. Крім того, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої ст.96-2 КК України.
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, що визначає ст.96-2 КК України.

При вирішенні питання про повернення майна на відповідальне збереження, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України суд враховує: по-перше, правову підставу для арешту майна; по-друге, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; по-третє, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення; по четверте, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; по п`яте, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що постановою прокурора від 16.04.2018 року, вилучений в ході проведення обшуку від 28.03.2018 року, автомобіль марки «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на котрий зареєстровано за заявником, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадження, враховуючи, що дослідження речових доказів не відбулось у судовому засіданні, крім того, будь-які докази щодо можливої спеціальної конфіскації судом на даному етапі не дослідженні, колегія суддів вважає заявлене клопотання передчасним, тому на даній стадії судового розгляду заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись ст. 64, 174 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні клопотання заявника ОСОБА_16 про передачу майна на відповідальне зберігання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3