Справа № 473/1643/20
Номер провадження1-кп/473/239/2020
ВИРОК
іменем України
"09" липня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000581 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, українець, громадянин України, із неповною вищою освітою, розлучений, має неповнолітню доньку 2011 р.н., не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , учасник бойових дій, не судимий згідно із вимогами п.4 ч.1 ст.89 КК України
який після зміни прокурором обвинувачення обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В середині січня 2020 року, більш конкретний час не встановлено, у ОСОБА_4 , який тимчасово з дозволу власниці ОСОБА_5 , яка діяла на підставі довіреності від 27.03.2019 року №294, виданою ОСОБА_6 , мешкав в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з даної квартири майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: пральну машину марки «Indezit E2SC 2160 W» вартістю 6500,00 грн., мікрохвильову піч марки «Hansa AMM20E80GSNH» вартістю 1490,00 грн., праску «Philips» вартістю 350,00 грн., два електричні чайники «BITEK BT-3110» вартістю 340,00 грн. кожен, шпалери в кількості 10 штук на загальну суму 300,00 грн., світильник «SMD LED 48 W» вартістю 639,00 грн. Зазначене майно ОСОБА_4 виніс з квартири та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 9959 грн., з яких на стадії досудового слідства було відшкодовано 6500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав пред`явлене обвинувачення, не заперечував обставини, зазначені в обвинувальному акті, та на підставі положень ст.63 Конституції України відмовився давати покази. Пред`явлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення із нього 9959 гривень матеріальної та 15000 моральної шкоди визнав часткового, а саме матеріальну шкоду у розмірі 3459 гривень, які залишилися ним не відшкодованими, та 7500 гривень моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати провадження в її відсутності та зазначила, що повністю підтримує заявлений нею цивільний позов, в частині призначення обвинуваченому покарання - поклалася на розсуд суду. З врахуванням позиції учасників процесу, які не заперечували проти розгляду провадження у відсутності потерпілої, положень ст.325 КПК України - суд прийняв рішення за можливе за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд без її участі.
Крім власного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується фактичними даними, що містяться в наданих прокурором документах. Так, місце події, де сталася крадіжка, було оглянуто згідно із протоколом огляду від 25.04.2020 року з фототаблицею, нічого виявлено та вилучено не було.
Викрадена у потерпілої ОСОБА_5 пральна машина марки «Indezit E2SC 2160 W» була оглянута згідно із протоколом огляду речей від 18.05.2020 року з фототаблицею і відповідно до постанови слідчого від 18.05.2020 року була визнана речовим доказом та залишена на зберігання потерпілій.
Вартість викраденого у потерпілої майна підтверджено наданими нею копіями квитанцій про придбання побутової техніки та відповідною інформацією магазину «ВИДЕОМИР». Такі докази про вартість викраденого майна не суперечать вимогам п.6 ч.2 ст.242 КПК України.
Згідно з інформацією, наданою на запит слідчого, Повне товариство «Ломбард Донкредит Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ріелті» і компанія» за №2372 від 08.05.2020 року повідомило, що ОСОБА_4 отримував у товаристві фінансові кредити під заставу техніки у період часу з 21.01.2020 по 24.04.2020 року, а саме пральної машини марки «Indezit», мікрохвильової печі марки «Hansa», електричних чайників марки «BITEK».
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - встановлено не було.
Щодо даних про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, раніше не судимий згідно із вимогами п.4 ч.1 ст.89 КК України; має статус учасника бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; згідно із досудовою доповіддю органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі - можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, а також те, що вчинене ОСОБА_4 правопорушення є кримінальним проступком проти власності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу.
При призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд приймає до уваги редакцію цієї норми в частині покарання, що діяла на момент вчинення ним злочину, а не у редакції Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» з огляду на вимоги ч.2 ст.4 КК України про те, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. А також те, що згідно із ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Вирішуючи пред`явлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 9959 гривень матеріальної та 15000 моральної шкоди, завданої злочином, суд враховує положення ч.2 ст.127 КПК України, яка передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав частково, а саме матеріальну шкоду у розмірі, що залишилася ним не відшкодована 3459 гривень, а моральну у розмірі 7500 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого завдану матеріальну шкоду у розмірі 9959 гривень, вказуючи, що саме на цю суму у неї було викрадено майно.
Разом із тим, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, зазначено що шкоду відшкодовано у розмірі 6500 грн., тому відшкодуванню підлягають лише 3459 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином, яка на момент ухвалення вироку не відшкодована.
Згідно із п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частина 1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Оскільки обвинувальним актом, який затверджено прокурором, визначено межі обвинувачення і в частині спричиненої потерпілій ОСОБА_5 внаслідок злочину шкоди, а саме зазначено, що фактично не відшкодовано і не повернено майно на суму 3459 грн., - з обвинуваченого ОСОБА_4 не може бути стягнено більший розмір шкоди, аніж той, який зазначено в обвинувальному акті.
Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 , то суд вважає, що слід задовольнити ці вимоги потерпілої частково та стягнути з обвинуваченого 7500 грн. моральної шкоди, оскільки обвинувачений визнав моральну шкоду у розмірі 7500 гривень, тому суд враховує положення ч.4 ст.206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 9959 гривень матеріальної та 15000 моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 3459 (три тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень матеріальної та 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень моральної шкоди.
Речові докази, а саме пральну машину марки «Indezit E2SC 2160 W», передану на зберігання потерпілій - залишити їй як власнику.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1