Справа № 463/2077/20
Провадження № 1-кс/463/1294/20
У Х В А Л А

10 березня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та заяву про відвід слідчого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 24.02.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України. Крім цього, просить відвести слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 16.10.2019 року нею було подано заяву слідчому про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України. 01.11.2019 року слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою. Дана постанова слідчого скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.11.2019 року. В подальшому, 13.12.2019 року слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, яка також скасована ухвалою слідчого судді від 27.12.2019 року. 10.01.2020 року слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, яка скасована ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 року. 24.02.2020 року слідчим вчетверте винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Зазначає, що оскаржувана постанова є ідентичною за змістом попередніх скасованих постанов, така є незаконною, необґрунтованою і суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 24.02.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 16.10.2019 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, разом з тим 10.03.2020 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та відвести слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 16.10.2019 року звернулася до слідчого із заявою про залучення як потерпілого до кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 01.11.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.11.2019 року постанову слідчого від 01.11.2019 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

В подальшому, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 13.12.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2019 року постанову слідчого від 13.12.2019 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

В подальшому, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 10.01.2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2020 року постанову слідчого від 10.01.2020 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 24.02.2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні відмовлено.

Згідно з оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що орган досудового розслідування приходить до висновку, що відсутні підстави та докази, які б свідчили про завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 діями працівників поліції. У зв`язку з наведеним, клопотання до задоволення не підлягає.
Із змісту постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого до кримінального провадження, щодо можливого заподіяння ОСОБА_3 як матеріальної, так і моральної шкоди. Крім цього, слідчим не зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів досудового розслідування ним було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Разом з тим, слідчим не враховано вимоги ухвал слідчих суддів, відповідно до яких були скасовані попередні постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, оскаржувана постанова за змістом є ідентичною постанові від 10.01.2020 року, яка скасована ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 року.
Оскільки ОСОБА_3 на даний час не є стороною кримінального провадження, вона та її представник позбавлені можливості збирати докази та подавати їх слідчому.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 24.02.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим слід скасувати.
Крім цього, скаржник ОСОБА_3 просить відвести слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки вважає, що слідчий ОСОБА_4 особисто заінтересований у результатах кримінального провадження, тобто є зацікавленим в тому, щоб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уникнули кримінальної відповідальності за скоєні ними кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 3 ст.365 КК України. Зазначає, що слідчий завідомо незаконно не виконав вказівок слідчих суддів та проігнорував вимоги ст.ст.2, 7, 9, 11, 91-94, 284 ч.1 п.2 КПК України, а також останнім допущено інші порушення вимог КПК України, оскільки ним не встановлено наявність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України для закриття кримінального провадження. Вважає, якщо слідчий ОСОБА_4 продовжить здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, він і надалі буде виносити завідомо незаконні постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та про закриття кримінального провадження. У зв`язку із наведеним, просить відвести слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як вбачається із змісту заяви про відвід слідчого ОСОБА_4 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу слідчого, обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого у здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України. Скаржником (заявником) не долучено жодних доказів щодо викладених у заяві про відвід слідчого мотивів. Крім цього, слід звернути увагу, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, порушення слідчим норм процесуального права при здійсненні досудового розслідування, не може бути підставою для його відводу, а відповідно порушені права та інтереси сторони кримінального провадження можуть бути предметом розгляду скарг, поданих у порядку, передбаченому ст.303 КПК України. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які не підлягають оскарженню, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, у заяві про відвід слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу слідчого, оскільки перелік підстав для відводу слідчого є вичерпним, мотиви зазначені заявником не передбачені положеннями ст.77 КПК України, а тому, у задоволенні заяви про відвід слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 24.02.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 16 жовтня 2019 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1