Справа № 361/991/19
Провадження № 1-кп/361/206/20
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
15 червня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в

м. Бровари кримінальне провадження за № 0004724 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 листопада 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Білозерського району, с. Дніпровське, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.05.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 160 годин громадських робіт;
- 17.06.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі
ст. 75, КК України з іспитовим строком на 2 роки з покладенням певних обов`язків відповідно до ст. 76 КК України;
- 07.08.2014 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70, 71, 72 КК України до 5-ти років 10 днів позбавлення волі, а призначене покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 17.06.2014 року підлягає самостійному виконанню
- 10.05.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 07.08.2014 року та визначено остаточне покарання у виді 3-х років 2-х місяців позбавлення волі;
- 24.07.2019 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3-х років 2-х місяців позбавлення волі. На підставі
ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2019, у виді 3-х років і 6-ти місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 зараховано з моменту винесення вироку з 24.07.2019 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком суду від 10.05.2019 року, а саме з 06.12.2018 року по 23.07.2019 року.
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановлений законом строк судимість за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий умисний злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, за наступних обставин.
Судом визнано доведеним, що 20.11.2018 близько 18:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи неподалік торгівельного центру «ВВП», що по вул. Київська 152 в м. Бровари, Київської області, біля дерева на землі незаконно, придбав-знайшов згорток із фольги в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина світлого кольору. Визначивши за зовнішнім виглядом, що дана речовина є наркотичним засобом, ОСОБА_4 поклав згорток із фольги до лівої зовнішньої кишені своєї куртки чорного кольору та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Того ж дня, 20.11.2018 близько 18:10 год. ОСОБА_4 неподалік торгівельного центру «ВВП», що по вул. Київській 152 в м. Бровари зупинено працівниками поліції з метою перевірки на предмет зберігання заборонених предметів. В подальшому ОСОБА_4 добровільно надав згорток із фольги, котрий перебував у нього в лівій зовнішній кишені його куртки чорного кольору, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина світлого кольору, яка містить у своєму складі суміш наркотичного засобу, обіг якого обмежено «метадон» та сильнодіючий лікарський засіб - димедрол.
Відповідно до висновку експерта № 11-2/7119 від 18.12.2018 маса «метадону» в наданій речовині становить 0,115г., маса димедролу в наданій речовині становить 0,211 г., яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, придбав шляхом знахідки та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за
ч. 2 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 20.11.2018, близько 18:00 год., неподалік торгівельного центру «ВВП», що по вул. Київській, 152 у м. Бровари Київської області знайшов паперовий згорток з наркотичним засобом «метадон», який поклав у ліву кишеню своєї куртки. В цей же день приблизно о 18:10 год., під час перевірки працівниками поліції, добровільно видав знайдений ним для власного вживання наркотичний засіб «метадон».
Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину повністю і щиросердечно розкаявся.

За себе повідомив, що він має постійне місце проживання та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт незаконного придбання та зберігання наркотичних речовин, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 1 ст. 309 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті, які в значній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченому, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за умисні корисливі злочини, вказаний злочин вчинив у період іспитового строку. Як особа, обвинувачений не втратив ступеню суспільної небезпечності, злочин вчинив через нетривалий проміжок часу, після засудження за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення, що істотно збільшує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливі лише, при ізоляції від суспільства, тобто при призначенні йому реальної міри покарання та не вбачає підстав і можливостей для призначення іншої міри покарання.

Враховуючи всі перераховані обставини, а також те, що ОСОБА_4 визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та має зі слів на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 до призначуваного покарання за цим вироком шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 24.07.2019 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження у даному кримінальному провадженні не застосовувалися, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, щодо процесуальних витрат понесених за проведення експертизи то суд вважає, що такі повинні бути стягнутими з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 336, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного за цим вироком покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 24.07.2019 року у виді 3-х років і 6-ти місяців позбавлення волі, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з часу його затримання, а саме з 06.12.2018 року за попереднім вироком.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення у справі судової експертизи за № 11-2/7119 від
18 грудня 2018 року в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.
Речові докази: наркотична речовина «метадон» білого кольору, загальною масою 0,329, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Броварського ВП ГУ НП в Київській області, в спецпакеті № 0023713, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1