Справа № 214/2326/15-к
1-в/214/105/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі подання інспектора Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню строку випробування відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого:
- 15.11.2005 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на строк до 1 року;
- 05.09.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2005 року, остаточно до відбуття призначено покарання 9 років 2 місяці позбавлення волі. 05.02.2014 року згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2014 року, на підставі ст.81 КК України, звільнений умовно достроково на не відбутий термін 1 рік 1 місяць 8 днів;
- 16.04.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком 3 роки. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
25.03.2020 року інспектор Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що за період іспитового строку ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень:
- за ч.2 ст. 309 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002187 від 06.08.2016 року, в рамках якого 23.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру;
- за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003078 від 24.10.2016 року, що перебуває в провадженні судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , розгляд справи призначений на 14.05.2020 року.
Однак, враховуючи положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України, ст. 78 КК України, ч.1,2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, .п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, визначену в рішеннях «Фатулаєв проти Азейбарджану»; «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інші, з огляду на закінчення іспитового строку, представник органу пробації просить звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покаранняпо закінченню строку випробування.
Представник органу пробації про час та місце розгляду подання повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд подання за її відсутності, що не перешкоджає судового розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.539 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вимоги подання представника органу пробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , оскільки останньому в іншому кримінальному провадженні інкриміновано вчинення ряду кримінальних правопорушень під час іспитового строку, визначеного вироком суду від 16.04.2015 року.
Засуджений ОСОБА_5 про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, однак у судове засідання неодноразово не з`являвся, вжиті судом заходи не дали можливості забезпечити участь останнього у судовому розгляді подання представника органу пробації. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності засудженого, оскільки його неявка в судове засідання не перешкоджає цьому.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого про постановлення його на облік по відбуванню покарання з випробуванням, приходить до наступного висновку.
Як вбачається зі змісту п. 9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання; у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в КВІ.
Так, судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.
Оглядом матеріалів особової справи № 111/2015 встановлено, що відносно засудженого ОСОБА_5 порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002187 від 06.08.2016 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в рамках якого 23.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру. Також, у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, головуючий суддя ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження №0003078 від 24.10.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, вчинення яких інкриміновано останньому у період іспитового строку, розгляд справи призначений на 25.06.2020 року.
В свою чергу, відповідно до ст.1 КК України, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Зі змісту ч.2 ст.69 КК України слідує, що метою призначення покарання є не тільки кара, а й виправлення особи та попередження нових злочинів.
Одним з інститутів кримінального закону, який направлений на реалізацію вказаної засади призначення покарання, а саме можливість виправлення засудженого та попередження нових злочинів, в розумінні ч.1 ст.75 КК України, є звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.
Аналізуючи вказані вище вимоги норм закону, суд приходить до переконання, що вчиняючи новий злочин в період іспитового строку, вчинення якого встановлено вироком суду, дає підстави вважати, що засуджений не виправдав попередній висновок суду про можливість звільнення його з випробуванням від реального відбування покарання, в результаті чого настають негативні наслідки для останнього у вигляді призначення покарання за сукупністю вироків. У разі виправдання довіри до засудженого та виправдання його, ці негативні наслідки законодавством виключені.
В свою чергу, як передбачено ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом; притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до спрямованості норм, які регулюють умови звільнення особи від покарання слід вважати, що застосоване в ст.ст.75, 78 КК України поняття «новий злочин» слід розуміти висунуте в порядку КПК України твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Таке розуміння вжитого в ст.ст.75, 78 КК України поняття «новий злочин» буде відповідати такому завданню КК України як запобігання злочинам, оскільки ст.75 КК беззаперечно та прямо передбачає, що умовою звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, є не вчинення ним протягом іспитового строку нового злочину.
Розуміння вжитого в ст.ст. 75, 78 КК України поняття «новий злочин» як такого, що може бути застосовано лише у випадку засудження особи за новий злочин, не буде сприяти тому, щоб засуджені, до яких застосовано випробування, утримувалися під час іспитового строку від вчинення нових злочинів, призведе до нівелювання такого завдання цього інституту як можливість виправлення засудженого та запобігання новим злочинам, таке розуміння може призвести до виключення правових наслідків, передбачених ч.3 ст. 78 КК України для тих випадків, коли особа під час іспитового строку вчинить новий злочин.
За таких обставин суд приходить до переконання, що маються вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 не утримався від вчинення в період іспитового строку нових злочинів, так як у встановленому КПК України порядку переслідується за обвинуваченням у вчиненні нових злочинів.
Отже, враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 в період іспитового строку, встановленого вироком суду від 16.04.2015 року, обвинувачується у вчиненні ряду нових злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, час вчинення одного з яких інкриміновано 05.08.2016 року, суд не знаходить підстав для звільнення його від відбування покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.04.2015 року в контексті вказаних вище вимог закону.
Також суд вважає, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.04.2015 року, не призведе до порушення його прав, оскільки наслідки, передбачені ч.3 ст.78 КК України, можуть настати для нього лише в разі засудження за вчинення нових злочинів, передбачених .2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.
В свою чергу, суд приймаючи вищезазначене рішення не вирішує питання про винуватість або не винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів в інших кримінальних провадженнях, а отже, посилання представника органу пробації на рішення Європейського суду з прав людини є недоречними.
Керуючись ст. 78 ч.1 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволені подання інспектора Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню строку випробування відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 55 хв. 25 травня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1