Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 211/8011/19
Провадження № 1-кп/211/380/20
У Х В А Л А
іменем України

12 лютого 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали обєднаних кримінальних проваджень № 0000192 від 08.02.2019 року та № 0000973 від 10.06.2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187, 185 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за наявності незнятої та непогашеної судимості. Досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підствердження вини ОСОБА_5 , вважає, що підозра є обгрунтованою, він обвинувачеуюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. 1,3,5 ст. 177 КПК України. За період з 29.03.2018 р. по 21.11.2019 рік щодо ОСОБА_5 скеровано до суду 11 обвинувальних актів, що свідчить про неможливість обрання більш мякого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_6 просив обрати більш мякий запобіжний захід, цілодобовий домашній арешт. Пояснив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію: АДРЕСА_1 , де проживав разом зі своєю бабусею. Вона отримує пенсію, тож могла б надавати йому матеріальну допомогу на цей час. Вважав, що клопотання прокурора не є обгрунтованим, так як обвинувальні акти, на які посилався прокурор не розглянуті та по іншим справам обвинувальних вироків не постановлено, а лише вироком суду може бути встановлена вина його підзахисного.

Підсудний ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката, пояснив, що проживав з бабусею, з якою в нього тісний звякок, вона була його опікуном, а зараз потребує його допомоги, так як перенесла декілька операцій хіміотерапії, він би міг забезпечити їй необхідний догляд. Наполягав, що кримінальних правопорушень не вчиняв.

Суд, в обґрунтування обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, раніше, посилався на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 7 років, залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка, вчинити інші кримінальне правопорушення. За період з 29.03.2018 по 21.11.2019 до суду скеровано 11 обвинувальних актів, з яких за ст. 309 ч.2 КК України - 7 обвинувальних актів, за ст. 185 ч.2,3 КК України - 3 обвинувальних акта, за ст. 263 ч.1 КК України - 1 обвинувальний акт, що свідчить про неможливість обрання біль м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання, заявлене прокурором, суд виходить з наступного.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 6 та до 7 років, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, раніше ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, оголошувався судом у розшук ухвалою від 03 грудня 2018 року , що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів, та те, що залишаючись на волі, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню. У суду відсудтні підтвердження відомостей щодо міцних соціальних звязків обвинуваченого, на які посилався адвокат, та можливість його матеріального забезпечення у випадку застосування цілодобового арешту. Тому суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосованим та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи положення ст. 178 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 199, 314-316 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - по 12.04.2020 включно.

Ухвала може бути оскражена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів

Суддя ОСОБА_1