У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/13195/19, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 14.08.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, Роздольницький район, с. Серебрянка, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого начальником кінологічної групи відділу інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр судових розслідувань за №0000076 від 14.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
26.03.2020 року, на адресу суду, надійшло клопотання представника потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про забезпечення поданого, в рамках кримінального провадження, цивільного позову, шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно. Клопотання мотивоване тим, що у межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 заявлено до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином та стягнення з останнього на її користь 33 000 грн. матеріальної шкоди з яких: 15 750 грн. матеріальна шкода та 17 250 грн. витрат на спорудження нагробного пам`ятника, та 1 000 000 грн. моральної шкоди, крім того витрати на правничу допомогу в розмірі 58 839,30 грн. Враховуючи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, з метою забезпечення відшкодування спричиненої потерпілій ОСОБА_6 майнової та немайнової шкоди, представник потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , просить накласти арешт на все належне ОСОБА_4 майно та на земельну ділянку, реєстраційний номер 02, площею 0,08 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:028:0012, розміщену за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною ОСОБА_4 , чи іншим особам за його довіреністю здійснювати її відчуження.
У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подане клопотання підтримала та просила його задоволити.
У судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 про забезпечення позову.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову. Крім цього, адвокат вважає подане клопотання передчасним.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши зміст поданого клопотання з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до ст..333 КПК України, на стадії судового розгляду кримінального провадження можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого,засудженого,третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Тобто, в даному випадку метою накладення арешту на майно є забезпечення виконання вироку в частині задоволення цивільного позову. Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу чи відчуження відповідного майна обвинуваченим або іншими особами.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з вимогами ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, у тому числі правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досліджене судом клопотання потерпілої про арешт майна, в порядку ст.173 КПК України, відповідає вимогам встановленим ст.ст.170, 171 КПК України, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У відповідності до п. 4 постанови Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 зазначено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до початку судового розгляду, потерпіла ОСОБА_6 звернулась з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином та стягнення з останнього на її користь 33 000 грн. матеріальної шкоди, 1 000 000 грн. моральної шкоди та на правничу допомогу в розмірі 58 839,30 грн.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :01:028:0012, розміщена за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Задовольняючи клопотання представника потерпілої суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може суттєво ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.
Таким чином, враховуючи, співмірність заходів зебезпечення позову із заявленими вимогами, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд виходячи з вимог ст.ст. 131,170,171,172,173,333 КПК України, ст.ст.149,150 ЦПК України, приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду та вважає, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої потерпілій внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), за необхідне задоволити заяву представника потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про забезпечення позову, шляхом накладення на належну обвинуваченому ОСОБА_4 земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :01:028:0012, розміщену за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною ОСОБА_4 , чи іншим особам за його довіреністю здійснювати її відчуження та на все інше належне ОСОБА_4 майно, в межах заявленого у кримінальному провадженні № 0000076 від 14.08.2019 року, цивільного позову, у розмірі 1 091 839,30 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 369, 370, 372 КПК України, ст.ст.149,150 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - задоволити.
Накласти арешт на належну обвинуваченому ОСОБА_4 земельну ділянку, реєстраційний номер НОМЕР_2 , площею 0,08 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:028:0012, розміщену за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною ОСОБА_4 , чи іншим особам за його довіреністю здійснювати її відчуження та на все інше належне ОСОБА_4 майно, в межах заявленого у кримінальному провадженні № 0000076 від 14.08.2019 року, цивільного позову, у розмірі 1 091 839,30 грн.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1