Сарненський районний суд
Рівненської області _________________________________________________
Справа № 572/523/20
Провадження № 1-в/572/111/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого; 17.05.2017 року засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника установи Катеринівської ВК № 46 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що він бажає працювати по спеціальності слюсар-ремонтник, газоелектрозварником.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав своє клопотання.

Представник установи Катеринівська ВК46 та прокурор заперечили проти задоволення клопотання,

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника Катеринівської ВК 46, прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017 року до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Судом встановлено, що засуджений під час перебування у Луцькому слідчому ізоляторі порушень встановлених правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВСУ не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувалися.

В ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46))» засуджений ОСОБА_3 прибув 10.10.2017 року, за період перебування в установі порушення встановленого порядку відбування покарання не допускав, заходи стягнення не застосовувалися. Один раз, за активну участь у роботах по благоустрою сектору максимального рівня безпеки, був заохочений правами начальника установи. Не працевлаштований. Участь у програмі диференційного виховного впливу, відповідно до статті 126 КВК України не приймає.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів. До нього раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення, проте він не оцінив виявленої йому довіри з боку держави, не зробив для себе належних висновків та продовжував скоювати злочини.

Крім того, 15.11.2017 року рішенням адміністративної комісії установи засуджений визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.ст.100,101 КВК України, рішенням адміністративної комісії установи «Катеринівська виправна колонія» (№46) від 27.11.2019 року засуджений не заслуговує у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 брав участь по благоустрою установи та не перебуває на профілактичному обліку, що свідчить про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення і йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 15.04.2020 о 09 год. 00 хв.

Суддя: