У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.04.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та звільнити його з місць позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що його вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, протягом майже двох років судових слухань не можуть довести.
Відмічає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, відсутні. Йому не відомо про останні 5 з 16 стягнень, застосованих до нього за час відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Звертає увагу на наявність у нього міцних соціальних зв`язків сестри та брата, з якими він підтримує зв`язок, та житла, в якому він зареєстрований.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000742, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 за вироком Васильківського районного суду Запорізької області від 05.12.2016 р. спливає 04.03.2020 р., судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не може бути закінчений, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час відбування покарання за тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, двічі був засуджений за скоєння злочинів, пов`язаних з небезпекою для життя та здоров`я інших осіб, за характеристикою ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», характеризується негативно, спілкується із засудженими негативної спрямованості, позитивних висновків з проведених з ним бесід не робить, вперто не бажає стати на шлях виправлення, також негативно характеризувався і у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)», де відбував покарання, не мав жодного заохочення, має численні дисциплінарні стягнення, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000742, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, постановлено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час відбування покарання за тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, раніше двічі судимий за злочини, пов`язані з небезпекою для життя та здоров`я інших осіб, згідно характеристики ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», характеризується негативно, має численні дисциплінарні стягнення. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки незастосування запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання на наявність у обвинуваченого сестри, брата та житла не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3