УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0002888 від 14.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що «14» листопада 2019 року, приблизно о 03 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення злочинів, передбачених ст. 307 та 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, з метою придбання для особистого вживання зайшов до приміщення ТЦ «Україна», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, де через термінал самообслуговування «EasyPay» перерахував грошові кошти у розмірі 3200 гривень на невстановлений під час досудового розслідування номер електронного гаманця, з метою отримання адреси де будуть закладені придбані ним психотропні речовини.

Через невстановлений проміжок часу ОСОБА_5 отримав смс повідомлення з невстановленого номеру мобільного оператору із зображенням та координатами місця знаходження замовлених ним психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 направився до парку «Яланського», який розташований навпроти буд. 147 по пр. Соборний в м. Запоріжжя, де на території вказаного парку, шляхом привласнення знайденого, підняв з під дерева пачку цигарок, в якій знаходились психотропні речовини, яку поклав до правої кишені власної куртки, що була на ньому - таким чином почав незаконно зберігати при собі психотропні речовини що знаходяться у незаконному обігу.

Далі, незаконно зберігаючи в правій кишені своєї куртки психотропні речовини, ОСОБА_5 перевіз їх до буд. № 3 по вул. Якова Новицького в м. Запоріжжя, де був зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення.

Під час огляду працівниками поліції ділянки місцевості біля вищевказаного будинку в період часу з 05-40 до 06-30 години 14 листопада 2019, у ОСОБА_5 з правої кишені куртки було вилучено пачку з-під цигарок, в якій було розміщено п`ять зіп пакетів з пігулками, по одній в кожному зіп пакеті, та дев`ятнадцять зіп пакетів з кристалічною речовиною зеленого кольору.

Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № 7 2659 від «12» грудня 2019 року, в складі наданої вологої кристалічної речовини зеленого кольору (вміст 19 зіп-пакетів) виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальна маса якої складає 2,5623 г., що відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р. відноситься до великих розмірів психотропних речовин.

Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № 7 2659 від «12» грудня 2019 року, в складі наданих п`яти таблеток (вміст 5 зіп-пакетів) виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін)», маса якого склала 0, 4090 грам в перерахунку на основу, які відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесені до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

26.12.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002888 від 14.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

26.12.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та проживання, є особою раніше не судимою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 стороною захисту зазначено та надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним..

Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального процесу, за першим викликом, і у призначений час.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 26.02.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 26.02.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Роз`яснити ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1