Справа № 638/300/19
Провадження № 1-кп/638/574/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 001244 від 26 жовтня 2018 року за обвинуваченням :
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, українця, громадянина України, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , студента ХДАК факультет музична майстерність, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
встановив:
25 жовтня 2018 року приблизно о 17.15 годині ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем « ВАЗ-21043» державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Клочківській у м. Харкові з боку пр. Перемоги у напрямку автодороги « Київ-Харків-Довжанський»,зі швидкістю приблизно 50 км/год.

В ході руху, по вищевказаній вулиці, проїзжаючи перехрестя з вул. Котельніківською, та під`їжджаючи до нерегульованого пішоходного переходу, перед яким почали зменшувати швидкість автомобілі, які рухалися у попутному напрямку у правій та середніх смугах руху та на якому перебував пішохід, діючи необережно, не зменшив швидкість руху автомобілю, а здійснюючи маневр перестроювання з середньої смуги руху у крайню ліву, не переконався у відсутності пішохода, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, чим грубо порушив вимоги п.п.10.1.18.1,18.4 ПДР України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину справа на ліво відносно руху автомобіля по пішоходному переходу. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 , згідно з висновком судової-медичної експертизи № 12-14/893-А/18 від 14 грудня 2018, отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді крововиливів над і під тверду мозкову оболонки на рівні лівої скроневої частки, забою головного мозку, саден обличчя, закритого переламу латерального виростка лівої великогомілкової кістки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , які знаходяться у причинному зв`язку із подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом та рухаючись по середній смузі руху, при наявності автомобілів, які рухалися по сусідніх смугах та почали зменшувати швидкість свого руху перед нерегульованим пішохідним переходом, не прийняв своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та, не впевнившись у безпеці, змінив середню смугу руху на ліву і, не впевнившись у відсутності пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , що спричинило вищевказані наслідки.

Судом допущений наступний порядок та обсяг дослідження доказів по справі: допитати потерпілу, допитати свідків, з`ясувати обсяг доказів, які будуть надавати сторони та дослідити їх, вирішити клопотання, заявлені сторонами, допитати обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що визнає винним себе у повному обсязі. Захисник просив суд змінити порядок та обсяг дослідження доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, та зазначив, що дійсно він порушив вимоги правил дорожнього руху. Розуміє, що потерпілому завдано шкоду. Повідомив, що зробив для себе відповідні висновки.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду, що 25 жовтня 2018 року вона переходила дорогу, деякі автомобілі зупинилися, проте автомобіль під керування Чіхічена не зупинився, вона відчула удар і далі вона лежала на дорозі. Потім її доставили до лікарні. Після операцій вона тривалий час продовжувала лікування.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Своїми необережними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, на обліку в наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, характеризуеться позитивно. Відповідно до досудової доповіді від 13 травня 2019 року виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеку для суспільства.

Відповідно до статті 66 КК України, обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , судом встановлені, як щире каяття.

Відповідно до статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Статтею 91КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкцій статей Кримінального кодексу України за якими він звинувачується у вигляді штрафу.

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовними вимогами щодо стягнення з ОСОБА_6 суми моральної шкоди та матеріальних збитків. В судовому засіданні ОСОБА_5 просила суд залишити позовні вимоги без розгляду, надала відповідну письмову заяву. Суд вважає, що провадження за вказаними позовними вимогами підлягає залишенню без розгляду. Потерпіла також просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. Суд також вважає, що позивач скористувався своїми правами на власний розсуд, що не суперечить чинному законодавству України та не зачіпає права інших осіб.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 326, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафа в розмірі трьохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 ( п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_6 за вказаним кримінальним провадженням не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів при проведенні судово- автотехнічної експертизи № 1297/18 від 12 грудня 2018 року у сумі 2288 ( дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень).
Позовні вимоги ОСОБА_5 до Чіхічена про стягнення сум залишити без розгляду.
Речові докази автомобіль « ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захисникові, потерплому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1