Справа № 509/1956/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000317 від 26.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого : 12.04.2016 р. Овідіопольський райсудом Одеської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 р. п/в із застосування ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 2 р. -

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України разом із угодою про примирення,

ВСТАНОВИВ :

24 лютого 2020 року, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 , умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи добре обізнаним, про те як відчиняються ворота подвір`я будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ, оскільки неодноразово виконував за вказаною адресою будівельні роботи, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину ключа від воріт, проник на територію подвір`я будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , звідки повторно, таємно викрав один палет каменю газобетон «Каховка» у кількості 50 одиниць, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2430 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вину свою ОСОБА_5 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

ОСОБА_5 , таємно, повторно, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 2430 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування - 17.04.2020 р., між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена, узгоджена та підписана угода про примирення, згідно з якою, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 185 КК України, щиро кається в скоєному злочині, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження, повністю відшкодувавши на стадії досудового розслідування потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, у зв`язку з чим, остання немає ніяких майнових претензій до ОСОБА_5 , який в свою чергу приніс потерпілій свої щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми неправомірними діями, і яка, в свою чергу вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 , потрібно призначити узгоджену між ними міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі і у відповідності до ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також, з угоди видно, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

Про наслідки укладення та затвердження угоди, а також про наслідки невиконання угоди, передбачених ст.ст. 394,424,473,474,476 КПК України сторони попереджені і згодні, про що свідчать підписи потерпілої та підозрюваного в угоді.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний підтвердив суду дійсність своїх добровільних намірів і підписів, викладених в угоді про примирення, з якою він повністю погодився і яку просив затвердити судом.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялася належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій, пославшись на зайнятість на роботі, просила суд проводити підготовче, всі судові засідання та дебати без її участі, та затвердити угоду про примирення, яку вона добровільно підписала спільно з підозрюваним, та з умовами якої повністю згодна, не маючи до підозрюваного жодних матеріальних та моральних претензій, призначивши ОСОБА_5 узгоджену між ними міру покарання, вказану в угоді про примирення.

На думку суду, вказана угода про примирення повністю відповідає приписам ст.ст. 471-476 КПК України і не погіршує становища жодної сторони, а тому вважає необхідним затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання підозрюваному, що відповідає умовам угоди про примирення та санкції статті 185 ч. 2 КК України, проти затвердження якої не заперечував прокурор та підозрюваний.

Керуючись ст.ст. 100,174,368-371,373-376,468,469,471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Затвердити угоду про примирення від 17.04.2020 р., укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно з якою, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 185 КК України, щиро кається в скоєному злочині, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження, повністю відшкодувавши на стадії досудового розслідування потерпілій ОСОБА_6 матеріальну і моральну шкоду, у зв`язку з чим, остання немає ніяких майнових претензій до ОСОБА_5 , який в свою чергу приніс потерпілій свої щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми неправомірними діями, і яка, в свою чергу вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 , потрібно призначити узгоджену між ними міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі і у відповідності до ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Про наслідки укладення та затвердження угоди, а також про наслідки невиконання угоди, передбачених ст.ст. 394,424,473,474,476 КПК України сторони попереджені і згодні, про що свідчать підписи обох сторін в угоді ;

2. ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі ;

3.На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1