БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/542/2020
Провадження №1-кп/497/59/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

18.05.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Болград кримінальне провадження №0000044 від 17.02.2020 року з обвинувальним актом від 29.04.2020р. та угодою про визнання винуватості від 29.04.2020 року між прокурором та обвинуваченим відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криничне Болградського району Одеської області, громадянина України, зі слів болгарин за національністю, з повною середньою освітою (12 класів вечірньої школи), тимчасово не працює, перебуває на обліку в Болградському центрі зайнятості, не одружений, дітей не має, місце проживання якого зареєстроване за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом, не судимого,

- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.02.2020р. приблизно о 16:00 годині (більш точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом незаконного проникнення у приміщення викрав майно СВК «Криничне» наступним чином.

Так, у вказані вище день і час, перебуваючи на території СВК «Криничне», що розташована за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вул.Інзовська,1А, реалізуючи свій намір, що в нього раптово виник на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що його дії із сторонніх осіб ніхто не бачить, через паркан, яким загороджено територію зазначеного СВК, ОСОБА_5 проникнув на його подвір`я, пройшов до приміщення корпусу №3 свиноферми СВК «Криничне», та через незаперті двері таємно проник до приміщення, де вручну розібрав металеві фрагменти гнійного транспортеру ТС-160, які помістив у знайдені на сміттєзвалищі мішки та самостійно виніс за територію СВК «Криничне». Продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним умислом, приблизно о 18:00 годині того ж дня (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 зателефонував знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попросив його допомогти перевезти фрагменти вказаного транспортеру, не повідомивши йому при цьому про скоєну крадіжку та вміст мішків, та, після того, як ОСОБА_7 приїхав на автомобілі марки ВАЗ 21053, державний знак НОМЕР_1 , що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , завантажив у зазначений автомобіль все викрадене майно та покинув на ньому місце скоєння злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1018,40грн.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.

У судовому засідання обвинувачений пояснив, що опинився на території підприємства з метою подивитися цеглу зі зруйнованого корпусу колишньої ферми, як йому здалося, нікому не потрібної, і, побачивши металеві частини приладдя колишньої ферми, вирішив їх викрасти. про те, що він бере чуже без дозволу, він розумів, але вважав, що власника в цього покинутого майна немає.

29.04.2020р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_6 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний у присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185ч.3 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений: за ст.185ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки з застосуванням дії ст.75 КК України зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, строком до 2-х років за умови виконання ним обов`язків, передбачених угодою на підставі ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що добровільно визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами в повному обсязі, стверджував, що у скоєному щиро розкаюється, усвідомив, що порушив закон, має намір більше його не порушувати, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє, погоджується сплатити усі процесуальні витрати.

Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3ст.185 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини і призначити покарання згідно угоди.

Представник потерпілої юридичної особи підтримав прокурора.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд визначив, що, відповідно до п.2ч.1ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, а ч.4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, що вчинене особою, яка раніше не вчинила злочин, що, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, потерпілим у кримінальному провадженні є юридична особа, яка претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, від дій обвинуваченого тяжкі наслідки відсутні. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, представника потерпілого, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.185 ч.3 КК України, враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного та представником потерпілого, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_5 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, активне сприяння у розкритті злочину, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно з місця проживання, і, хоча перебуває на обліку у лікаря психіатра, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №162 від 08.04.2020р., - є осудним. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, - судом не встановлено.

Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він періодично працює, має дохід, проживає разом з батьками, тобто, має родину, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд врахував вищевикладене, та не встановив підстав для відмови у затвердженні угоди, а тому дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та підозрюваним - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід - не обирався, не знаходить для цього підстав суд й наразі, оскільки підсудний дотримувався належної процесуальної поведінки згідно вимог КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.185 ч.3 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373,374,475 КПК України суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2020 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України і призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного даним вироком, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2 та ч.3п.2,4 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційної програмою.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_5 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази після набрання даним вироком законної сили:

- металобрухт у мішках - що переданий на зберігання до Болградськоо ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області, загальною вагою 268кг. - конфіскувати в дохід держави;

- автомобіль ВАЗ 21053, д.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , але перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 та йому переданий на зберігання вважати повернутими фактичному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1