Номер провадження:1-кс/521/162/20
У Х В А Л А
22 січня 2020 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду у місті Одеса клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування арешту, слідчий суддя
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту майна, на яке накладено арешт ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.11.2019 року на мобільний телефон «I Phone 6 с», в корпусі чорного кольору та чехлі темно-синього кольору (імей невідомо) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003538 від 13.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
В обґрунтування поданої клопотання зазначає, що під час особистого огляду ОСОБА_5 було вилучено належний йому мобільний телефон «I Phone 6 с», в корпусі чорного кольору та чехлі темно-синього кольору (імей невідомо) , який в подальшому слідчим був визнаний речовим доказом, який таким не являється. Та ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.11.2019 року на зазначений предмет накладено арешт.
Прокурор заперечувала проти задоволення данного клопотання, так як, підозрюваному вже вручено обвинувальний акт та відкриті матеріали кримінального провадження для ознайомлення, що підтверджуюється копією ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13.01.2020 року про втсановлення строків для ознайомлення стороні захисту адвокату ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження № 0003538 від 13.11.2019 року у відношенні ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаче6ного ч.2 ст.186 КК України 11 днів, тобто до 24.01.2020 року.
Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Малиновського відділу поліції в м.Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0003538 від 13.11.2019 року у відношенні ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаче6ного ч.2 ст.186 КК України.
Під час особистого огляду ОСОБА_5 було вилучено належний йому мобільний телефон «I Phone 6 с», в корпусі чорного кольору та чехлі темно-синього кольору (імей невідомо), який в подальшому слідчим був визнаний речовим доказом, який таким не являється. Та в подальшому, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.11.2019 року на зазначений предмет накладено арешт.
Також, 05.12.2019 року відкриті матеріали кримінального провадження та закінчено досудове розслідування.
Відповідно до положеньст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної чи фізичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідновимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно положень ч. ч. 2, 3ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним уст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених вимогами ч. ч. 2, 3ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Вислухавши думку учасниікв процесу, суд дійшов висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
У відповідності до вимог чинного законодавства України слідчий суддя не вправі надавати вказівки слідчому, прокурору щодо зобов`язання вчинення ними процесуальних дій, а тому суд відмовляє у задоволенні вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_2 про скасування арешту на майно не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 170, 174, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування арешту у кримінальному провадженні N 0003538 від 13.11.2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1