Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________09.06.2020
Справа № 490/8382/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року місто Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, з його слів має на утриманні малолітню дитину, яка проживає окремо, разом із матір`ю, має базову загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з його слів має на утриманні малолітню дитину, яка проживає окремо, разом із матір`ю, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим 23 листопада 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на два роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що прокурором в судовому засіданні не було доведено доцільність та необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, також не було виконано вимоги КПК України щодо необхідності підтвердження доказами ризиків на які посилалась прокурор. Зазначив, що взагалі відсутні будь-які наслідки вчиненого кримінального правопорушення, тілесних ушкоджень не заподіяно та майнова шкода відсутня. Також, захисник зазначив, згідно рішень ЄСПЛ, абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Крім того, захисник зазначив, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 унеможливлює утримання в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», в обґрунтування чого надав суду копії відповіді на запити.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Крім того, захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, одні й ті ж ризики постійно виправдовують продовження цього запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , та не відбувається їх переоцінка. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 знаходиться в умовах тримання під вартою з 31.07.2017 року, на думку захисника, подальше тримання під вартою порушує норми національного та міжнародного законодавства. Крім того, захисник зазначила, що ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи з дитинства, а утримання в умовах слідчого ізолятору погіршує його стан здоров`я та унеможливлює забезпечення належної медичної допомоги.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.
Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу, оскільки неодноразово рішеннями ЄСПЛ зазначалось, що пріоритетом є врахування інтересів суспільства, а тому клопотання захисників вважала необгрутнованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд,вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, приходить до наступних висновків по заявленим клопотанням.
Згідно ст. 177 КПК Україн , метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Так, судом встановлено, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва 17.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 187 КПК України, продовжено запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 14.06.2020 року.
Після перегляду вказаного судового рішення, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2020 року, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.04.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишено без змін. Так, Миколаївський апеляційний суд дійшов висновку, що ризики, на які посилався суд першої інстанції, а саме можливість впливати на потерпілого та свідків у кримінальному упровадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, є вірними. Також, відповідно до висновків апеляційного суду було спростовано підстави апелянта, щодо скасування ухвали суду, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання і реєстрації та інші характеризуючи дані, та зазначено про вірність позиції, викладеної судом першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.
Разом із тим, судом було досліджено надану захисником ОСОБА_4 медичну довідки філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській області від 04.06.2019 року, на яку посилається захисник як підставу для зміни обраного відносно її підзахисного запобіжного заходу, згідно до якої встановлено що 28.05.2019 року ОСОБА_7 вивозився на консультацію до лікарні, де був підтверджений його діагноз та рекомендовано ендопротезування правого тазобедреного суглобу. Тобто, актуальних даних станом на 2020 рік щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 захисником на підтвердження своїх доводів надано не було.
Крім того, згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2020 року підстави, зазначені ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, щодо отримання неналежного лікування в умовах утримання в слідчому ізоляторі, також не віднайшли свого підтвердження.
З приводу доводів захисника ОСОБА_5 , що обвинувачений ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за станом здоров`я, судом було вивчено відомості в.о. директора КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» ОСОБА_9 від 11.05.2020 року №604/01-05, наданої захисником, згідно якої обвинуваченому ОСОБА_6 10.05.2020 року здійснено операцію, післяопераційний період протікає з позитивною динамікою.
Крім того, згідно відповіді начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_10 від 22.05.2020 року, суд встановив, що обвинувачений має задовільний стан здоров`я та в умовах СІЗО утримуватись може, а за такого, заявлені захисником ОСОБА_5 вищевказані підстави щодо неможливості через стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати умовах СІЗО свого підтвердження не знайшли.
Разом із тим, в судовому засіданні було також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , який рахується за суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , на підставі обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без належного дозволу головуючого судді по вказаному кримінальному провадженню, за усним проханням його захисника був супроводжений із СІЗО м. Миколаєва до приватної медичної клініки ONCLINIC, що було підтверджено особисто захисником ОСОБА_11 .
За такого, обраний відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час, відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їм інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, заявлені захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не містять нові обставини, які не розглядалися судом, а відомості про стан здоров`я, який унеможливлює перебування обвинувачених в умовах СІЗО суду надано не було.
На підставі викладеного, на підставі ч. 5 ст. 201 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зміну раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на теперішній час задоволенню не підлягає.
Керуючись, ст. 8, 9 177, 201, 370-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою, на інший, не пов`язаний із позбавленням волі - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту ї проголошення.

Суддя ОСОБА_1