КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/137/2020 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
08 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЮДЖИН ЛОДЖІСТІК» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року,
за участю
представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з неправильним тлумаченням закону, а висновки слідчого судді викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, що згідно до положень ст. 409 Кримінального процесуального кодексу є підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, оскільки такі порушення призвели до ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.
Також апелянт зазначає, що слідчим не було доведено, а слідчим суддею не перевірено, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення і відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а клопотання про накладення арешту ґрунтується лише на непідтверджених даних.
Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги допущені порушення при проведенні обшуків з 16.10.2019 по 18.10.2019, вилучено речі та предмети, що не були зазначені в ухвалі про обшук.
Апелянт звертає увагу на те, що постанова слідчого ОСОБА_7 від 19.10.2019 року про визначення вилученого майна речовими доказами взагалі не містить жодних посилань на будь який протокол огляду. Слідчим суддею не враховано обов`язкових умов при вирішенні питання про арешт майна, зокрема правової підстави такого арешту, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту для третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Також, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЮДЖИН ЛОДЖІСТІК» - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення співробітників ОУ ГУ ДФС у Київській області №2859/7/10-36-21-11 від 26.03.2019 та висновку експертного дослідження №2-20/03/2019 від 20.03.2019 встановлено, що службові особи ТОВ "МЕЙКАП" (ЄДР 37636170) за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи в м. Києві, в період 2017-2018 років використовуючи реквізити підконтрольних фізичних осіб підприємців ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 умисно ухилились від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеному в установленому законом порядку в особливо великих розмірах, а саме податку на додану вартість в сумі 6 853 750,87 грн.
Встановлено низку підконтрольних фізичних осіб, через яких здійснюють продаж парфумерії, косметичних засобів, брендового одягу, взуття та іграшок за готівкові кошти після чого до податкових та митних органів надаються завідомо неправдиві, підроблені документи, з метою недостовірного відображення реального доходу.
Загальна сума вартості товарів завезених на територію України протягом 2017-2018 року склала 41 млн. грн. При цьому такий товар згідно даних реєстру податкових накладних реалізовується через Інтернет магазини: www.makeup.ua, www.panama.ua, www.shopster.ua.
Згідно висновку експертного дослідження №2-20/03/2019-дос ТОВ «Дослідницький інформаційно-консультаційний центр» встановлено, що в порушенні ст. 185, ст. 187, ст. 200 Податкового кодексу України сума не донарахованого та не сплаченого податку на додану вартість за 2017-2018 рік становить 6 853 750,87 гривень, що містить ознаки злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.
В період червня-липня 2019 року співробітниками митного аудиту ГУ ДФС у м. Києві у відношенні підприємства ТОВ "Вейкап Трейдінг" (40233763) складено акт планової виїзної перевірки із заданими державі збитками, що передбачено за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, який на даний час знаходиться на оскарженні.
Також, органом досудового розслідування встановлено, що ТОВ "ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ" здійснює господарську діяльність з суб`єктами господарювання (фізичні особи підприємці, юридичні особи, кінцеві споживачі) відображає в своєму бухгалтерському обліку поставку ТМЦ до покупця, однак не складає податкові накладні (розрахунки коригування) по операціям постачання товарів (робіт, послуг), які підпадають під об`єкт оподаткування податком на додану вартість та місцем постачання яких є митна територія України, на користь покупців без відповідної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, всього на суму ПДВ 13 209 636 грн.
Відсутність у ФОП ОСОБА_16 ( НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_25 ( НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_13 , ( НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_14 ( НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_15 ( НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_17 ( НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_18 ( НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_19 ( НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_20 ( НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_21 ( НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_22 ( НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_23 ( НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_24 ( НОМЕР_13 ) ряду умов для поставки товарів вказує на фактичну реалізацію товарів ТОВ «Мейкап», ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Панама», ТОВ «Юджин Логистикс» поза податковим обліком.
Відповідно до протоколу обшуку від 16 жовтня 2019 року до 18 жовтня 2019 року включно, обшук що проводився за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 1-Д, у складському приміщенні, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, приміщення інформація про власника відсутня, де фактично знаходиться ТОВ «Мейкап», ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Панама», ТОВ «Юджин Логистикс», виявлено та вилучено речі, предмети та документи, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.
Так, під час обшуку виявлено та вилучено:
- фінансово-господарські документи щодо господарських взаємовідносин ТОВ «Мейкап», ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Панама», ТОВ «Юджин Логистикс» з фізичними особами підприємцями;
- електронні носії інформації в яких містяться фактичні дані про обставини вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТОВ «Мейкап», ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Панама», ТОВ «Юджин Логистикс»;
- грошові кошти у сумі 1 млн. 617 тис. 300 грн. без документального походження даних грошових коштів;
- товарно-матеріальні цінності що зберігається в зазначеному приміщенні згідно протоколу обшуку від 16.10.2019 року.
Відповідно до протоколу обшуку від 16 жовтня 2019 року до 18 жовтня 2019 року включно, обшук що проводився за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 61, у складському приміщені, яке на праві власності належить ТОВ «КУА «МАКСИМУМ ГРУП» (ЄДР 36538258), де фактично знаходиться ТОВ «Мейкап», ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Панама», ТОВ «Юджин Логистикс», виявлено та вилучено речі, предмети та документи, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.
Так, під час обшуку виявлено та вилучено:
- фінансово-господарські документи щодо походження товарно-матеріальних цінностей;
- товарно-матеріальні цінності що зберігається в зазначеному приміщенні становить 1 012 945 штук, загальна вартість становить 19 696 096 гривень;
Це клопотання мотивовано тим, що вилучені речі та документи необхідні для документування кримінальних правопорушень, шляхом використання під час проведення інших слідчих (розшукових) дій.
Комп`ютерна техніка, матеріальні носії інформації та телефони вилучені під час проведених обшуків необхідні для проведення експертизи, є засобами, знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Крім того, доступ до частини вилучених електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів обмежений, пов`язаний з необхідністю подолання систем логічного захисту.
Вилученні під час проведення обшуків речі та документи у вказаному кримінальному провадженні визнано речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, було задоволено зазначене клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 61, та м. Київ, вул. Богатирська, 1-Д, перелік якого зазначений в даній ухвалі.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушень, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може зникнути, що може перешкодити кримінальному провадженню.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
На думку апеляційного суду, слідчим надано достатньо доказів, що вказують на те, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами та особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту.
З урахуванням викладеного, існують правові підстав, передбачені ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, інших осіб, з метою попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.
Доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не взято до уваги допущені порушення при проведенні обшуків з 16.10.2019 по 18.10.2019, вилучено речі та предмети, що не були зазначені в ухвалі про обшук, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду представником власника майна ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» надано копію клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212 КК України, а саме ОСОБА_9 , яка являється директором ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», у зв`язку із застосуванням положень ч. 4 ст. 212 КК України, яке складено та підписано прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_26 , та направлене на адресу Печерського районного суду м. Києва для розгляду, та отримане останніми 29.11.2019.
Про те, дана обставина не є підставою, для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи на момент розгляду клопотання слідчого, дана категорія справ розглядається місцевим судом та переглядається апеляційним судом у межах поданого клопотання.
Разом з цим дана обставина має буди розглянута судом під час розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212 КК України, а саме ОСОБА_9 , яка являється директором ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», у зв`язку із застосуванням положень ч. 4 ст. 212 КК України.
Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ВЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЮДЖИН ЛОДЖІСТІК», - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3