Справа №463/9785/19
Провадження №1-кс/463/37/20
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги

02 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління державного бюро розслідувань м.Львова щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 09.09.2019 року, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління державного бюро розслідувань м.Львова щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 09.09.2019 року.
Скаргу мотивує тим, що 10.09.2019 року ним було скеровано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про вчинення працівником поліції ОСОБА_4 та інспектором праці ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст..15, ч.1 ст.364 КК України. Слідчий Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішив, натомість листом від 16.09.2019 року за №3-13/1-19 за підписом в.о. начальника Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_6 скаржника проінформовано про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Підпунктом 1 пункту 3.1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до ЄРДР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.
Судом встановлено, що 10.09.2019 року ОСОБА_3 було скеровано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про вчинення працівником поліції ОСОБА_4 та інспектором праці ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст..15, ч.1 ст.364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб
Та відповідно скаржник просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину (кримінального правопорушення), мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналіз долученої скаржником до матеріалів скарги заяви про вчинення кримінального правопорушення свідчить про те, що скаржником формально перелічено частину ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.364 КК України, однак, не зазначено, які конкретно дії вчинили особи, що свідчили б про використання ними, як службовими особами влади чи службового становища всупереч інтересам служби, а також не зазначено в чому проявилась заподіяна шкода.
А тому орган досудового розслідування позбавлений вихідних даних, які підлягають перевірці.
Крім того, з матеріалів скарги та доданих документів встановлено, що інтереси скаржника захищено в порядку адміністративного судочинства шляхом оскарження постанови про накладення штрафу.
У зв`язку з вищенаведеним суд у скарзі відмовляє.
Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
В скарзі відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1