Дата документу 12.03.2020 Справа № 314/4576/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/571/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/4576/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року про відмову в застосуванні Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» щодо засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В апеляційній скарзі засуджений просив на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 року) зарахувати йому в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивував тим, що ч.5 ст.72 КК (в редакції закону від 26.11.2015 року) повинна застосовуватися до всіх осіб, які вчинили злочин до 21.06.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 12.06.2017 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України остаточно до 11 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, мотивуючи тим, що питання про застосування щодо засудженого положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року вже вирішено вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 12.06.2017 року та ухвалою того ж суду від 23.06.2017 року. А період з дня набрання вироком законної сили до дня прибуття засудженого в установу виконання покарання в розумінні закону не є попереднім ув`язненням.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 12.06.2017 року, за яким наразі відбуває покарання засуджений, та ухвалою того ж суду від 23.06.2017 року засудженому ОСОБА_7 вже було зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення на підставі положень ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зокрема засудженому ОСОБА_7 за таким розрахунком було зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 15.02.2017 року до дня набрання вироком законної сили, тобто по 13.07.2017 року.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив в ухвалі про безпідставність вимог засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 15.02.2017 року по 05.08.2017 року. Адже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Відтак, апеляційна скарга засудженого є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4