Справа № 236/4327/19
Провадження № 1-кп/243/322/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702 від 03.10.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ Артемівського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційного не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , судимого 19.12.2011 року Краснолиманським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 04.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , який має не зняту і не погашену судимість, знаходячись на законних підставах в літній кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , помітив на столі мобільний телефон марки «VЕRIКО А 182», де у нього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме побаченого ним мобільного телефону VЕRIКО А 182» який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «VЕRIКО А 82». вартістю 257,40 грн. Викраденим разпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 257грн. 40 коп.

В судовому засіданні обвинувачений визнав повністю свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що дійсно 21.09.2019 року, приблизно о 12-00 год., коли він допомагав по господарству потерпілій, викрав таємно її мобільний телефон. Щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Враховуючи свідчення обвинуваченого, його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчинені.
Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно. Суд роз`яснив обвинуваченому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.
До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.
Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.
На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікації його дій за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації, складеної відносно обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Відділ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Суд приймає до уваги ті обставини, що обвинувачений раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, тимчасово не працює, у лікаря-психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, враховує конкретні обставини правопорушення, розмір шкоди, відношення потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, тому суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та в даному випадку можливо застосувати норми статті 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, надавши йому час на виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Речові докази по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом два роки іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 5114 від 11.10.2019 року в сумі 1256 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. ).

Речові докази по справі після набуття вироком суду законної чинності: мобільний телефон марки ««VЕRIКО А 182»», що переданий під зберігальну розписку потерпілій залиши у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1