Справа №463/4794/19
Провадження №1-кс/463/89/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

встановив:

в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 27.11.2019 про закриття кримінального провадження №0000097 від 17.05.2019.

Скаргу мотивує тим, що вказана постанова є передчасною та такою, що порушує вимоги кримінально-процесуального законодавства України. Так, вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, та наявність підстав для закриття кримінального провадження, слідчий не звернув увагу на те, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.169 КПК України постановлено повернути автомобіль саме ОСОБА_3 як власнику майна та як особі, у якої він був вилучений, і лише з урахуванням того, що ОСОБА_3 на той момент перебував під вартою і фізично повернути йому автомобіль неможливо, тому в ухвалі і зазначена його дружина як особа, якій мають право повернути автомобіль, окрім власника, що не позбавляє ОСОБА_3 конституційних прав вільно володіти та користуватися автомобілем. Крім цього, без жодних проблем згідно з цією ухвалою слідчого судді слідчий ОСОБА_7 повернув свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу саме ОСОБА_3 як власнику. Крім цього, помічник слідчого ОСОБА_5 виконував вимоги незаконного наказу №819 від 23.03.2017 керівництва ГУНП в Тернопільській області, який за ініціативи ОСОБА_3 скасовано, тому службове розслідування, на яке посилається слідчий в постанові є профанацією.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним в ній та просив постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Слідчий ДБР ОСОБА_4 на розгляд скарги не з`явився, разом з тим скерував письмові заперечення на скаргу. Вважає, що підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження відсутні. Зазначив, що в ході досудового розслідування не здобуто жодних об`єктивних фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку, які б встановлювали факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню, а саме факту умисного не виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2019 у справі №607/5277/18, з боку помічника слідчого Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 , оскільки згідно з резолютивною частиною вказаної ухвали зобов`язано повернути автомобіль дружині ОСОБА_3 ОСОБА_8 . Будучи допитана як сідок, ОСОБА_9 повідомила, що на той час у неї не було фізичної змоги особисто забрати вказаний автомобіль.

Крім цього, на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000097 від 17.05.2019.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000097, слідчий суддя встановив наступне.

Прокуратурою Тернопільської області на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2019 внесені відомості до ЄРДР за №0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. При цьому, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення останній посилається на невиконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2018.

Постановою слідчого ДБР від 27.11.2019 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 17.05.2019 закрито, у зв`язку із відсутністю в діях помічника слідчого Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_3 посилається на передчасність оскаржуваної постанови, оскільки вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, та наявність підстав для закриття кримінального провадження, слідчий не звернув увагу на те, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.169 КПК України постановлено повернути автомобіль саме ОСОБА_3 як власнику майна та як особі, у якої він був вилучений, і лише з урахуванням того, що ОСОБА_3 на той момент перебував під вартою і фізично повернути йому автомобіль неможливо, тому в ухвалі і зазначена його дружина як особа, якій мають право повернути автомобіль, окрім власника, що не позбавляє ОСОБА_3 конституційних прав вільно володіти та користуватися автомобілем.

Разом з тим, такі доводи ОСОБА_3 спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000097.

Так, зі змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2018 вбачається, що за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_10 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, постановлено клопотання задовольнити частково; скасувати арешт, який накладений на автомобіль марки «Toyota RAV4», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , в тому числі ключі від вказаного автомобіля, який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в частині заборони володіння та використання ним та повернути його ОСОБА_8 ; в задоволенні решти вимог відмовити.

В ході досудового розслідування слідчим проведено допит в якості свідка слідчого ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , що підтверджується протоколом допиту від 02.08.2019, свідка помічника слідчого Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом допиту від 13.08.2019, свідка ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом допиту від 20.07.2019.

Крім цього, допитана свідок ОСОБА_12 повідомила, що не зверталася з приводу повернення їй автомобіля, який належить її чоловіку.

Посилання ОСОБА_3 на те, що вищевказаною ухвалою слідчого судді від 10.04.2018 у відповідності до вимог ст.169 КПК України постановлено повернути автомобіль саме ОСОБА_3 як власнику майна та як особі, у якої він був вилучений, і лише з урахуванням того, що ОСОБА_3 на той момент перебував під вартою і фізично повернути йому автомобіль неможливо, тому в ухвалі і зазначена його дружина як особа, якій мають право повернути автомобіль, є безпідставними, оскільки питання про повернення вказаного автомобіля саме ОСОБА_3 було вирішено лише в ході розгляду його клопотання щодо зміни порядку виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2018 в межах судового розгляду кримінального провадження №0000244 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.189 КК України, що підтверджується наявною у матеріалах кримінального провадження копією ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2019 та саме на підставі цього рішення автомобіль було повернуто ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що ухвалою слідчого судді від 10.04.2018 постановлено повернути автомобіль не ОСОБА_3 , а ОСОБА_12 , однак остання так і не з`явилася для його отримання, а питання повернення автомобіля саме ОСОБА_3 було вирішено лише ухвалою від 31.05.2019 в ході розгляду клопотання щодо зміни порядку виконання ухвали слідчого судді від 10.04.2018, тому слідчий ОСОБА_4 , встановивши відсутність в діях помічника слідчого Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, обґрунтовано прийшов до висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови і посилання ОСОБА_3 на те, що слідчий ОСОБА_7 повернув свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу саме ОСОБА_3 як власнику, а помічник слідчого ОСОБА_5 виконував вимоги незаконного наказу №819 від 23.03.2017 керівництва ГУНП в Тернопільській області, який за ініціативи ОСОБА_3 скасовано, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 27.11.2019 про закриття кримінального провадження №0000097 від 17.05.2019 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1