Справа № 539/403/19
Провадження № 1-кп/539/27/2020
ВИРОК
іменем України
23 січня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої сторони ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новаки, Лубенського району, Полтавської області, громадянки України, заміжньої, із середньою спеціальною освітою, працюючої на посаді старости виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району, Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, - ВСТАНОВИВ:
Одночасно з цим, 07.12.2016 року ОСОБА_5 здійснила резолюцію на рахунку-фактурі № СФ-0000112 від 05.12.2016 «Бух. оплатити», яку посвідчила своїм підписом та надала вказівку головному бухгалтеру виконавчого комітету Новаківської сільської ради ОСОБА_8 здійснити оплату за роботи по ремонту будинку культури в с. Новаки, Новаківської сільської ради, Лубенського району, хоча роботи не були виконані у повному обсязі.
Таким чином, вищевказані документи - Договір № 11/1 від 05.12.2016, Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 05.12.2016 та рахунок- фактура № СФ-0000112 від 05.12.2016, відповідно до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів органами Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 року, стали підставою для реєстрації органом казначейського обслуговування бюджетного зобов`язання Новаківської сільської ради.
В подальшому, 07.12.2016 головним бухгалтером виконавчого комітету Новаківської сільської ради ОСОБА_8 , за вказівкою сільського голови Новаківської сільської ради ОСОБА_5 , передано до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі Договір № 11/1 від 05.12.2016, Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 05.12.2016 та рахунок-фактуру № СФ-0000112 від 05.12.2016 для реєстрації бюджетних зобов`язань Новаківської сільської ради, як розпорядника бюджетних коштів.
Таким чином, ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.49 Бюджетного кодексу України, будучи розпорядником бюджетних коштів, без проведення будівельних робіт по поточному ремонту будинку культури в с. Новаки, Новаківської сільської ради, Лубенського району, надала вказівку головному бухгалтеру виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_8 про оплату вартості виконаних робіт.
Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 52/53 від 27.01.2017 фактичне виконання робіт, вказаних в акті приймання виконаних робіт № 1 за грудень 2016 року, складеного згідно договору № 11/1 від 05.12.2016 не підтверджується. Окрім того, вартість завищення обсягів робіт складає 37 337,00 грн.
Таким чином, розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої державі в особі виконавчого комітету Новаківської сільської ради, складає 37 337,00 грн.
Враховуючи викладене, з урахуванням невідповідності фактичних обсягів робіт обсягами, вказаних в акті приймання виконаних робіт № 1 за грудень 2016 року, складеного згідно договору № 11/1 від 05.12.2016, Новаківською сільською радою здійснено безпідставне перерахування бюджетних коштів на рахунок ТОВ «Будінвеста» за виконані роботи по поточному ремонту будинку культури в с. Новаки, Новаківської сільської ради, Лубенського району, згідно договору № 11/1 від 05.12.2016, в сумі 37 337,00 грн.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на видачу завідомо неправдивого офіційного документу, ОСОБА_5 05.12.2016 видала головному бухгалтеру виконавчого комітету Новаківської сільської ради ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри останньої, Акт приймання виконаних будівельних робіт № СФ-0000112 від 05.12.2016 та надала їй вказівку про здійснення оплати за виконані роботи відповідно до договору № 11/1 від 05.12.2016.
Таким чином, 07.12.2016 головним бухгалтером виконавчого комітету Новаківської сільської ради ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 , у порушення вимог Бюджетного кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», надано Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 05.12.2016, як первинний бухгалтерський документ, до Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі для реєстрації бюджетного зобов`язання.
Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 52/53 від 27.01.2017 фактичне виконання робіт, вказаних в акті приймання виконаних робіт № 1 за грудень 2016 року, складеного згідно договору № 11/1 від 05.12.2016 не підтверджується. Окрім того, вартість завищення обсягів робіт складає 37 337,00 грн.
Таким чином, розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої державі в особі виконавчого комітету, складає 37 337,00 грн.
Так дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
З огляду на вищевикладене, своїми сукупними умисними діями ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала частково. Пояснила, що в 2016 році була сільським головою Новаківської сільської ради. В листопаді 2016 року на сесії сільської ради було прийнято рішення щодо виділення коштів на поточний ремонт будинку культури в с. Новаки. 05 грудня 2016 року вона уклала договір щодо виконання ремонтних робіт із товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест». Вона дійсно підписала акт приймання виконаних робіт до закінчення в повному обсязі всіх робіт, що стало підставою для перерахування бюджетних коштів. Однак, вона це зробила тільки тому, що якби кошти не були використані до кінця бюджетного року, то вони б повернулися до бюджету об`єднаної громади, до складу якої увійшла і Новаківська сільська рада, і вона б не змогла розрахуватися із підрядником тоді, коли роботи були б закінчені в повному обсязі. Вона була впевнена в тому, що ТОВ «Будінвест» виконає свої зобов`язання за договором, нею постійно контролювався хід виконання робіт. Ремонт будинку культури був повністю закінчений на початку січня 2017 року, жодних збитків місцевому бюджету нанесено не було. Зауважила, що керувалася виключно інтересами громади.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ч. 2 ст. 8 і ст. 9 КПК України зобов`язують суди під час здійснення кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.
Згідно з положеннями ст.ст.6 і 13 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий розгляд його справи який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Крім того, в основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчинені кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 8.02.1996 року.
Згідно із положеннями ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з положеннями ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні) цього Кодексу, покладається на слідчого і прокурора.
Положеннями п.1 ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Диспозицією ч. 1 ст. 366 КК України визначена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.
Відповідно до положень ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Таким чином, кримінальна відповідальність за вчинення такого злочину наступає, коли службова особа усвідомлює суспільно небезпечний характер та протиправний характер своєї поведінки та повинна знати, що відомості, які вона вносить до офіційного документа, є завідомо неправдивими, та бажає діяти саме таким чином, тобто діє з прямим умислом.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених в ч. 1 ст. 366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.
Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до справжнього офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.
Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, що не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.
Видача неправдивих документів означає надання фізичним або юридичним особам такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності та який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.
Видача неправдивого документа матиме місце й у тому випадку, якщо документ був складений приватною особою, але потім був засвідчений службовою особою і виданий нею іншим фізичним чи юридичним особам від імені тієї організації, яку представляє службова особа, що видала цей документ.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення № 1-1/2015 першої чергової сесії 7 скликання Новаківської сільської ради Лубенського району від 10.11.2015, відповідно до Закону України «Про місцеві вибори», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обрана сільським головою Новаківської сільської ради Лубенського району. Крім того, ОСОБА_5 обіймала посаду сільського голови Новаківської сільської ради Лубенського району з 16.11.2010 року по 29.12.2016 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.1.1, 1.2 Посадової інструкції сільського голови Новаківської сільської ради Лубенського району від 16.11.2010 року сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади сіл Новаки та Пишне і відноситься до категорії посадових осіб місцевого самоврядування та обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Згідно п. 2.11 Посадової інструкції до повноважень сільського голови відноситься розпорядження бюджетними, позабюджетними цільовими коштами, використання їх лише за призначенням, визначеним радою.
Таким чином, ОСОБА_5 , як сільський голова Новаківської сільської ради, була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому, згідно положень ч. 3 ст. 18 КК України була службовою особою.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, окрім її показань, також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами в їх сукупності, з урахуванням такого.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є завідуючою сільського клубу. Вона зверталася до ОСОБА_5 в 2016 році, як голови сільської ради, з проханням відремонтувати в клубі підлогу. В грудні 2016 року-січні 2017 року підлогу відремонтували, роботи були виконані швидко та якісно, жодних претензій вона не має. Ні про яку особисту вигоду для ОСОБА_5 й мови не може бути.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2016 року працювала головним бухгалтером Новаківської сільської ради. В Новаківському сільському клубі ремонтували підлогу. Чула про те, що виконання робіт затримується через те, що дошки необхідно добре висушити. ОСОБА_5 не була зацікавлена в тому, щоб підрядником виступав саме ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є директором ТОВ «Будінвест». В грудні 2016 року було укладено договір з виконання робіт по ремонту підлоги в Новаківському будинку культури. Роботи було закінчено приблизно після 10 січня 2017 року через необхідність сушити дошки та святковими новорічними заходами, які проходили у клубі. Жодної матеріальної зацікавленості ОСОБА_5 при проведенні цього ремонту не було, все було зроблено чітко до кошторису, при цьому прибутку він майже не отримав. Роботи вони виконують по передплаті, оскільки вже траплялися випадки, коли бюджетні організації не розраховувалися в повному обсязі після завершення робіт.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є працівниками Управління державної казначейської служби України у Лубенському районі, суду пояснили, що Новаківська сільська рада перебувала на обслуговуванні. Якби кошти не були використані до кінця бюджетного року, який закінчується приблизно за тиждень до кінця календарного року, то вони б повернулися до місцевого бюджету, але вже до бюджету новоствореної об`єднаної територіальної громади.
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 суду пояснили, що робили ремонт підлоги в Новаківському сільському клубі, який закінчили приблизно в січні 2017 року.
На підставі викладеного вище, суд приходить висновку про те, що факт незавершення будівельних робіт станом на момент підписання акту виконаних робіт був відомий обвинуваченій ОСОБА_5 , а тому її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України.
Щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 191 КК України суд приходить до такого висновку.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 191 КК України, може бути вчинений у формі: 1) привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; 2) розтрати такого майна зазначеною особою (ч. 1 ст. 191); 3) привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191).
Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Натомість, судом встановлено, що в діях обвинуваченої взагалі відсутні як ознаки розтрати чужого майна, тобто об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України , так і корисливий мотив, тобто суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину підтвержується такими доказами:
- показами представника потерпілої особи ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області не має жодних претензій до ОСОБА_5 , оскільки жодних збитків нею сільській раді не завдано, всі роботи згідно укладених договорів виконані в повному обсязі;
- актом огляду приміщення Новаківського будинку культури від 17.03.2017 року, згідно якого роботи по поточному ремонту підлоги в даному приміщенні виконані в повному обсязі відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1, затвердженого рішенням 9 сесії 7 скликання Новаківської сільської ради № 09-9/2016 від 10.08.2016 року та акту приймання виконаних робіт за 2016 рік від 05.12.2016 року (а.к.п.192);
- протоколом огляду місця події від 17.01.2018 року, згідно якого поточний ремонт підлоги виконаний в повному обсязі відповідно до акту виконаних робіт (а.к.п. 189-191);
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази підтверджують ту обставину, що бюджетні кошти були спрямовані виключно на виконання будівельних робіт, а тому в діях ОСОБА_5 відсутній склад зазначеного злочину, а саме розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що передбачено ч.2 ст. 191 КК України.
Згідно з положеннями ч.ч.1 і 3 ст.370 та ч.3 ст.373 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, своє рішення суд вправі обґрунтовувати виключно тими доказами, які були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюватися лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення.
За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, суд вважає, що встановлені під час судового розгляду фактичні обставини не містять даних про наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
За вимогами ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України - усі сумніви щодо доведеності особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України - обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України - якщо обставини, передбачені п.п.1, 2 частини 1 цієї статті (встановлена відсутність події або складу кримінального правопорушення) виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину - її слід виправдати за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, доведена повністю.
Санкцією ч. 1 ст. 366 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Згідно ст. 12 КК України, вищевказаний злочин є злочином невеликої тяжкості.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_5 було вчинене 05.12.2016 року, тобто з дня вчинення минуло понад три роки.
З врахуванням вищенаведеного, та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття з цього приводу кримінального провадження, суд вважає що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині - закриттю відповідно до ч.2 п.1 ст.284 КПК України.
Покладення судових витрат на залучення експертів на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності кримінальним процесуальним законом не передбачено, а тому витрати на проведеня комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи в розмірі 4404 грн. слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 49, ч. 1 ст. 366 КК України, ст. 100, 285, 286, 288, 368-371, 373-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 366 КК України на підставі ст.44, п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.
ОСОБА_5 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, і виправдати у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1