УХВАЛА

21 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 640/8981/14-к
провадження № 51-5679 ск 19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 1 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року щодо останнього, а також стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
у с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 18 листопада 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. У цьому рішенні також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Тому, скаржник заперечуючи законність оспорюваного рішення має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення скаржник залишив поза увагою. Зокрема, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, у поданій касаційній скарзі містяться лише твердження про недотримання апеляційним судом ст. 404 та ч. 2 ст. 319 КПК. Однак при цьому не викладено обґрунтування, у чому саме полягають допущені згаданим судом істотні порушення норм процесуального права у конкретному провадженні, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, зважаючи також на встановлені фактичні обставини справи й точний зміст статей 84, 94, 284, 370, 374, 412 КПК.
Крім того, у скарзі є суперечності, адже захисник указуючи на порушення ст. 319 КПК, якою регламентовано незмінність складу суду, водночас фактично заперечує вмотивованість змісту рішення суду апеляційної інстанції, тобто по суті йдеться про недодержання приписів ст. 419 цього Кодексу.
Таким чином, стороною захисту не викладено йобґрунтування заявленої в касаційній скарзі вимоги про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження в частині засудження ОСОБА_5 .
Недодержання ст. 427 вказаного Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути скаржнику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 1 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3