Справа №345/901/20
Провадження № 1-кп/345/206/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

його захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 матеріали кримінального провадження №0000105 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Старе село Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, працюючого охоронником на ТзОВ «Ґудвеллі Україна», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

З обвинувального акту вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

26.01.2020 близько 20 год. 10 хв., водій ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Renaut Megan», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався по проїзній ділянці дороги сполученням Жидачів-Калуш у напрямку м. Калуш, на ділянці дороги, що за с. Негівці, Калуського району.

В той час попереду у тому ж напрямку рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Renaut Megan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проявив неуважність не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримуючись безпечної дистанції допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого автомобіль «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 почало заносити, він став не керований та з`їхав із проїзної частини дороги у кювет.

При цьому водій ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. "б", який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозково лицевої травми з струсом головного мозку, закритий перелом середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, садна в ділянці голови, садна в ділянці спини, садно в ділянці клубової кістки справа, садна в ділянці правої ноги. Закритий перелом середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків згідно висновку експерта №50 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки збитки, завдані кримінальним правопорушенням відшкодовано, потерпіла сторона помирились із обвинуваченим.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, вину згідно обвинувального акту визнає повністю, щиро розкаюється. Проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України не заперечує.

Представник потерпілої ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що ОСОБА_4 повністю відшкодував неповнолітній дочці ОСОБА_6 завдану шкоду, жодних претензій до нього немає. Також, представник потерпілої зазначив, що не заперечує щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та просив суд не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечувала щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".

Пунктом першим ч.2 ст.284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно із ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим, відшкодувала збитки завдані нею, усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України, класифікується, як злочин невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілою стороною, відшкодував їй завдані збитки.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України з підстави, передбаченої ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження відносно неї.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, в зв`язку з закриттям кримінального провадження, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.284, ст.ст.285, 286, 288 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», білого кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та на транспортний засіб марки «Renault Megan», синього кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_3 повернути ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 ; медичні документи потерпілої ОСОБА_6 (медичну карту стаціонарного хворого №196, 1 ренгенограму, копію карти виїзду СШМД, медичну карту стаціонарного хворого №899/20) повернути володільцям.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення : інженерно-транспортних експертиз 5 495,35 грн.;

На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: