ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1159/20 Справа № 201/354/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року заяву ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - повернуто особі, яка її подала.
Рішення суду обґрунтовано тим, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Суд першої інстанції зазначив, що звернення до суду, який ухвалив вирок, можливе лише у випадках, які стосуються застосування відстрочки виконання вироку, заміни штрафу на громадські роботи, тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, зняття судимості та вирішення будь-яких сумнівів і протиріч щодо виконання вироку.
Розгляд клопотань судом, який ухвалив вирок та ті питання, які віднесені до підсудності цього суду, вказують на те, що за місцем ухвалення вироку не розглядаються питання щодо виконання вироку відносно особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах.
Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вчинив злочин через те, що перебував у нетверезому стані, повністю визнає вину у скоєному, щиро розкаюється, проходив службу в АТО, за час відбування покарання працевлаштований двірником, стягнень не має, має заохочення, буде працювати за умови його звільнення з місць позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали за скаргою та матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Підставою для звернення ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та звернення після цього до апеляційного суду з апеляційною скаргою слугував Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та змінена ним ст. 72 КК України, доповнена частина п`ята якої передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з цим, вказаний закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, тобто в матеріальний закон, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань.
В даному випадку, суд апеляційної інстанції вимушений керуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать верховенство права, законність, доступ до правосуддя.
Апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що ці правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку. Однак, чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.
Згідно п.4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює),14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до п. 14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, передбачених п.п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Таким чином, аналіз норми статті 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Зокрема, це пов`язано і з тим, що при розгляді клопотання суд має встановити час попереднього ув`язнення засудженого, а повні дані щодо такого ув`язнення містяться тільки в особовій справі, яка зберігається в установі виконання покарання.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 року було залишено без змін, а отже він цієї ж дати й набув чинності. На даний час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за даним вироком у Синельниківській виправній колонії №94.
Таким чином, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до приписів ст. 539 КПК України саме місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого на даний час засуджений відбуває покарання, а отже, ОСОБА_7 належить звертатися з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України саме до суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого на даний час він відбуває покарання.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги кримінального процесуального закону, мотивуючи своє рішення саме на підставі вищезазначених норм права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляція засудженого залишенню без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4