Справа № 159/1498/20
Провадження № 1-кп/159/219/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 24.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаси Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 16.01.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності.
Так ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за корисливий злочин, повторно, 18.01.2020 року, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі дороги поблизу будинку АДРЕСА_3 , з корисливих спонукань, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , під приводом допомогти у поповненні рахунку через мережу Інтернет і не маючи наміру повертати, отримав від останнього на термін однієї доби мобільний телефон марки «ZTE Blade А5» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) вартістю 2500 грн., що знаходився у шкіряному чохлі вартістю 200 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 20 грн. та картою пам`яті невстановленої марки ємкістю 8Гб. вартістю 100 грн., якими незаконно заволодів та в подальшому, через свого знайомого, збув сторонній особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2820 грн.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

10.03.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній заявляє про повне визнання своєї вини в скоєному. Потерпілий ОСОБА_4 заявляє, що майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована в повному обсязі та інших претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного не має. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок неправомірних дій. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 10 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000153, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «ZTE Blade А5» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) і шкіряну книжку-чохол, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1