Справа № 283/819/19
провадження №1-кп/283/32/2020
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
08 квітня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 05 січня 2019 року за № 0000011 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
01 січня 2019 року близько 16 години 16 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на асфальтованій проїзній частині вул. Огієнка в м. Малині Житомирської області поблизу залізничної станції Малин, після завершення маневру повороту праворуч на майданчик перед магазином-кафе «Чернігівське», в порушення вимог п.1.10, 2.9а, 21.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на дитячий візок, в якому перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому скроневої кістки справа, що по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення.

Невідповідність дій ОСОБА_6 вимогам п. 1.10, 2.9а, 21.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

ІІ. Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження:
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України визнав повністю, зазначив, що зазначений автомобіль він придбав 31.12.2018 року та увечері того ж дня вживав алкогольні напої з друзями та батьками. Сівши за кермо першого січня, не відчував стану сп`яніння. Керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2104», поблизу кафе «Чернігівське» по вул. Огієнка,10 в м. Малині Житомирської області, проявив неуважність та здійснив наїзд переднім правим крилом автомобіля на дитячий візок, що стояв біля входу до магазину. Стверджує, що візка не побачив, а гальмувати почав запізно, при цьому не врахував дорожніх умов, так як місцями на проїзній частині був лід. Залишався на місці події до приїзду працівників поліції, щиро розкаюється у вчиненому. Батькам дитини відшкодував заподіяну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 01.01.2019 року зайшла до магазину по вул. Огієнка, 10 в м. Малині Житомирської області разом з чоловіком, залишивши дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка знаходилася у візочку, чекати поруч з входом в приміщення магазину. На майданчику нікого не було. Через декілька хвилин почула крик ОСОБА_10 . Вибігши на вулицю побачила, що автомобіль стояв на відстані близько 5 метрів від магазину, а поруч з входом лежав дитячий візок. Старший син, який тримав візок в момент удару автомобілем, впав на землю. Оглянувши дітей травм не виявила. Однак, через три доби на голові доньки з`явилася гематома. Пройшовши перевірку в обласній дитячій лікарні, останній встановлено діагноз перелом скроневої кістки справа. Обвинувачений відшкодував шкоду, тому не наполягає на реальній мірі покарання.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив фактичні обставини, зазначивши, що 01.01.2019 року зайшов з дружиною та сином ОСОБА_12 до магазину по АДРЕСА_2 разом, залишивши дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка знаходилася у візочку, чекати біля входу в магазин. Через декілька хвилин почув удар та крик Арсена. Вибігши на вулицю, він підбіг до ОСОБА_6 який сидів в автомобілі, та запевнив що буде чекати працівників поліції. Дитячий візок знаходився на відстані близько 6 метрів від магазину. Біля магазину на проїзній частині льоду не було.

IІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди:
Відомості про кримінальне провадження внесено в ЄРДР за № 0000011 про те, що 01 січня 2019 року близько 16 год. 16 хв. ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, здійснив наїзд на дитячий візок, в якому перебувала малолітня ОСОБА_7 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кісток черепа (а.с.30).
Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2019 року, про те, що ділянка дороги де мало місце ДТП являє собою горизонтальне, мокре асфальтобетонне покриття для двох напрямків руху, шириною 13,30 м., видимість конкретної перешкоди необмежена, сліди гальмування відсутні, ділянка дороги неосвітлена (а.с.41-52).
Під час проведення слідчого експерименту 28.02.2019 року з потерпілою ОСОБА_4 , вона вказала, що 01.01.2019 року близько 16 год.16 хв. залишила з сином дитячий візочок біля входу до магазину, а також долученою до нього схемою та ілюстративними таблицями (а.с. 66-71).
Під час проведення з ним слідчого експерименту 09.02.2019 року ОСОБА_6 , вказав на місце наїзду на дитячий візок та місце знаходження автомобіля відносно узбіччя до зіткнення і після нього (а.с.98-111).
Даними висновку експертизи №3/205 від 19.02.2019 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водієві автомобіля «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п.1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка», п.12.1 та 31.4.5 (а,б,г) Правил дорожнього руху України. Експертом зазначено, що в умовах місця пригоди, при заданих вихідних даних, враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода була здійснена в задовільних дорожніх умовах, при відсутності зовнішніх факторів, а тому результат ситуації в повній мірі визначився обраними ОСОБА_6 за своїм розсудом діями (а.с.117-121).
Щодо стану транспортного засобу:
Даними висновку експертизи №3/133 від 19.02.2019 року встановлено, що на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися в технічно працездатному стані; в процесі дослідження не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, які могли б знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 80-91).
Щодо завданих тілесних ушкоджень:
Даними висновку експерта №63 від 07.02.2019 року встановлено, що у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді перелому скроневої кістки справа, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеня важкості, що є небезпечним в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердого тупого предмету. Встановлено, що в момент первинного контакту потерпіла відносно до травмуючого об`єкту була повернута правою частиною голови і не виключено, що дане ушкодження могло виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.95).
Щодо стану обвинуваченого в момент вчинення кримінального правопорушення:
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1 від 01.01.2019 року, складеному близько 19 год. 20 хв. про те, що у ОСОБА_6 встановлено наявність алкогольного сп`яніння (а.с.56).
Висновком судово-психіатричного експерта №376-2019 від 10.12.2019 року, встановлено, що ОСОБА_6 в період часу, до якого відносить інкримінований йому протиправний вчинок (01.01.2019 року) будь-якими психічними захворюваннями, недоумством або іншими хворобливим станом психіки не страждав, та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності який би позбавив його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. Зазначено, що ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.203-206).

ІV. Мотиви ухвалення вироку:
Суд приходить до переконання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в порушенні вимог п.1.10, 2.9а, 21.1 Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що призвело до спричинення тяжких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 , та кваліфікує його дії за ст.286 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів, суд враховує, що в ході судового розгляду сторони провадження не мали заперечень щодо досліджених доказів, враховує дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, а тому приходить до висновку про належність і допустимість доказів, якими підтверджено обставини дорожньо-транспортної пригоди, стану транспортного засобу, стану обвинуваченого в момент вчинення кримінального правопорушення та завданих тілесних ушкоджень.

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України. За місцем свого проживання та за місцем служби ОСОБА_6 характеризується позитивно.
Відповідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, що полягає у визнанні обвинуваченим факту вчинення злочину, визнання своєї провини, відшкодування завданих збитків потерпілій.
Відповідно до вимог ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи обвинуваченому виду і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, за що нагороджений грамотою, дані досудової доповіді, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка не наполягає на реальній мірі покарання.

Однак, призначаючи покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 усвідомлював, що керує транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки і це покладає на нього особливо відповідальне ставлення до своїх водійських обов`язків. Нехтування ними та Правилами дорожнього руху може призвести до непередбачуваних негативних наслідків, а керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, це свідомо безвідповідальне ставлення не тільки до власного здоров`я та життя, а й до здоров`я та життя сторонніх осіб, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки злочину.

При цьому, враховується, що перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння не можна не враховувати при призначенні покарання за злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, адже, керуючи автомобілем у нетверезому стані, ОСОБА_6 грубо порушив правила дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків для немовляти. Уникнення особою реального покарання за таких обставин негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями необхідності дотримуватись Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Ч. 1 ст. 69 КК визначає дві підстави, які можуть обумовити призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; та 2) урахування особи винного, що передбачає урахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_6 більш м`якого основного покарання передбаченого у санкції статті у виді позбавлення волі .

Додаткове покарання призначається виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки враховуються наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до спричинення тяжких наслідків для малолітньої ОСОБА_7 , та знаходиться в прямому причинному зв`язку з діями водія ОСОБА_6 , який на ділянці дороги без перешкод в денну пору мав можливість пересвідчитись в безпечності руху, однак, будучи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність та здійснив наїзд на дитячий візочок в якому та поруч з яким перебували двоє малолітніх дітей.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.100, 124 КПК України, суд вирішує питання про речові докази та процесуальні витрати.

Керуючись ст. 373,374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2288 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази по справі:

автомобіль марки «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 за належністю;
дитячий візок, належний ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_3 , повернути останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя