Єд. унік. № 243/1697/20
Провадження № 1-кп/243/486/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 05.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, працюючого ФОП ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » збиральником меблів, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2011 року та на підставі виконавчого листа № 2-1430-2011 від 12.07.2011 року, ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2011 року, на утримання своєї доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і до її повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи вимоги ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості не перебував, та не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, в період виникнення заборгованості офіційно працевлаштований не був, заходів до працевлаштування не вживав, однак отримував певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги своїй неповнолітній донці ОСОБА_8 не надавав. Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 неодноразово попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управлінням юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 26.04.2011 року по 18.02.2020 в сумі 108314 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ч. 1 ст. 164 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що у період з 26.04.2011 року по 18.02.2020 року частково сплачував встановлені рішенням суду аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання своєї доньки ОСОБА_8 . Часткову сплату аліментів пояснив неможливістю офіційного працевлаштування, декілька разів його попереджали про кримінальну відповідальність, до суду з позовом про зменшення розміру аліментів не звертався. Розмір заборгованості не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого у них народилася донька. Рішенням суду з ОСОБА_4 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки, однак ОСОБА_4 рішення суду не виконував, аліменти на утримання доньки не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Міру покарання просила визначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 є її батьком.
Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2011 року справа № 2-1430-2011, з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчим листом № 2-1430-2011 від 16.05.2011 року, з якого вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.04.2011 року і до повноліття дитини.

З довідки розрахунку розміру заборгованості, наданого Слов`янським ВДВС по аліментам № АСВП 27548212 від 18.02.2020 року, а також матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за період з 26.04.2011 року по 18.02.2020 року нараховано ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 в сумі 111548,00 грн., було сплачено 3234,00 грн., заборгованість станом на 18.02.2020 року складає 108314 грн. ОСОБА_4 з травня 2012 року по вересень 2012 року сплачено аліменти на суму 1669,00 грн., а також за листопад 2012 року у розмірі 150,00 грн., за серпень 2018 року у розмірі 400 грн., за жовтень 2018 року у розмірі 515,00 грн., за березень 2019 року у розмірі 500,00 грн., тобто ОСОБА_4 будучи працездатним з квітня 2011 року по квітень 2012 року, з грудня 2012 року по липень 2018 року, з листопада 2018 року по лютий 2019 року, з квітня 2019 року по лютий 2020 року, а також у жовтні 2012 року та вересні 2018 року жодного платежу по аліментах не зробив.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до невеликої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; розмір завданої матеріальної шкоди (на суму 108314,00 грн.), ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з лютого 2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, зловживання зі шкідливими наслідками; з листопада 2016 року перебуває з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, зловживання зі шкідливими наслідками, раніше не судимий).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд не приймає як обставину, щире каяття, оскільки спричинена кримінальним правопорушенням матеріальна шкода до теперішнього часу не відшкодована в повному обсязі. Так, розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Зазначена обставина вказує на відсутність дій обвинуваченого, спрямованих на усунення негативних наслідків свого протиправного діяння, тобто не може свідчити, що обвинувачений дійсно розкаявся у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 17.03.2020 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірность вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк цілком можливо та не становить небезпеки для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1