Справа № 460/4593/16-к
Провадження №1-кп/460/63/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 від 04.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , 02.08.2016 року близько 19 год 00 хв, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, шляхом розбиття навісного замка балконних дверей проник у приміщення дачного будинку, який розташований у дачному кооперативі "Геолог", що в смт. Івано-Франкове на вул. Лелехівській Яворівського району Львівської області, що належить на праві власності ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно викрав ручну дрель вартістю 600 грн та надувний басейн вартістю 500 грн, які належали потерпілій, після чого залишив місце вчинення правопорушення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 1100 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 185 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 02.08.2016 року, перебуваючи у дачному кооперативі "Геолог" що в смт. Івано-Франкове на вул. Лелехівській Яворівського району Львівської області, викрав із дачного будинку ручну дрель та надувний басейн, з місця події пішов та розпорядився викраденим на власний розсуд, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, просить визначити обвинуваченому сувору міру покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та інкриміноване йому кримінальне правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, яка обтяжує обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, судом не встановлена, оскільки така відсутня у формулюванні обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, пом`якшуючу обставину - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 норму ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні - ручну дрель та надувний басейн, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за нею.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1