Справа № 509/5616/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0001558 від 23.09.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Йосипівка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, працюючого оператором виробничої дільниці у ТОВ «ЛІТОЛАН», має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , доньку ОСОБА_7 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.126-1, 345 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2019 року до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області звернулась ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо системного домашнього насилля з боку колишнього чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким ОСОБА_8 , мають двох спільних малолітніх дітей, однак у шлюбі не перебувають з 28.11.2016 року.

22.09.2019 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_8 в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю колишньої дружини ОСОБА_8 , чим вчинив домашнє насильство.

Окрім цього, слідством встановлено, що в період перебування у шлюбі та після розлучення з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 неодноразово зверталась до органів Національною поліції України, із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , тобто умисного вчинення насилля психологічного характеру з боку ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_8 була завдана шкода психічному здоров`ю, за що на ОСОБА_5 неодноразово було складено протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Так, згідно адміністративного протоколу від 16.03.2019 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, Овідіопольським районним судом Одеської області, 18.03.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні домашнього насилля щодо колишньої дружини ОСОБА_8 , а саме 02.03.2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сварку по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_8 в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю колишньої дружини ОСОБА_8 , чим вчинив домашнє насильство.

Також, згідно адміністративного протоколу від 25.04.2019 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, Овідіопольським районним судом Одеської області, 20.05.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні повторного домашнього насилля щодо колишньої дружини ОСОБА_8 , а саме 06.04.2019 року, приблизно о 19 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_8 в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю колишньої дружини ОСОБА_8 , тим самим повторно вчинив домашнє насильство.

Окрім цього, згідно адміністративного протоколу від 05.09.2019 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, Овідіопольським районним судом Одеської області, 24.09.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні домашнього насилля щодо колишньої дружини ОСОБА_8 , а саме 05.09.2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_8 в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю колишньої дружини ОСОБА_8 , тим самим повторно вчинив домашнє насильство.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 02.03.2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, 06.04.2019 року, приблизно о 19 годин 00 хвилин та 05.09.2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно колишньої дружини ОСОБА_8 психологічне насильство у вигляді словесних образ і приниження гідності останньої, тому ОСОБА_5 , було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства відносно ОСОБА_8 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, має ознаки систематичного домашнього насилля психологічного характеру ОСОБА_5 по відношенні колишньої дружини ОСОБА_8

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст.126-1 КК України домашнє насильство.

Крім того, 22.09.2019 року, о 08 годині 00 хвилин, у склад групи реагування патрульної поліції (далі ГРПП) сектору реагування патрульної поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, на добове чергування заступили: інспектор сектору превенції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області - старший лейтенант поліції ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та поліцейський Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області капрал поліції ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Які здійснювали добове чергування на службовому автомобілі «Renault Sandero» спеціальний номер 1656.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23.12.1993 року № 3781-XII до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-XII, основними завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Так, 22.09.2019 року, о 23 годині 37 хвилин, до чергової частини Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, від оператора телефонної лінії «102», надійшло повідомлення, яке зареєстровано в журналі єдиного обліку Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області за № 16509, щодо звернення ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про здійснення адміністративного правопорушення її колишнім чоловіком - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягало в прибутті ОСОБА_5 до місця мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння та вчиненні сварки, намаганні проникнути до будинку ОСОБА_8 . На вказане повідомленні, черговим Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , на місце події спрямовано ГРПП у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та капрала поліції ОСОБА_10 .

По прибуттю на місце події, 23.09.2019 року, близько 00 годин 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , поліцейськими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виявлено ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, який перебував на території вищевказаного домоволодіння без дозволу ОСОБА_8 .

Побачивши поліцейських, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, почав здійснювати провокаційні та агресивні дії, виражатись нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою по відношенню до поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на зауваження останніх не реагував, а навпаки продовжив протиправні дії, а саме 23.09.2019 року, близько 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_5 діючи умисно, маючи намір, спрямований на спричинення поліцейському - старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, підійшовши впритул до ОСОБА_9 штовхнув останнього, та наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої сторони щелепи, від чого ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді синця лівої вилично-скроневої області, після чого, ОСОБА_5 схопив ОСОБА_9 за шию лівою рукою і повалив поліцейського на землю, в результаті падіння, ОСОБА_9 отримав ушкодження у вигляді садна кінцьової фаланги ІІІ пальця лівою кисті. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_9 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За сукупністю скоєного ОСОБА_5 скоїв злочини, передбачені ст.ст.126-1, 345 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєних ним злочинах щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з заявами, відповідно до яких просили суд розглядати справу у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.126-1, 345 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст.126-1, 345 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в порядку ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні ОСОБА_5 злочини відносяться:

- ст.126-1 КК України до злочинів невеликої тяжкості;

- ст.345 ч.2 КК України - до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не одружений, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді застави.

Речові докази відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.126-1, 345 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.126-1 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ст.345 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити 2 (два) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді застави.

Після вступу вироку у законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_5 заставу внесену за ОСОБА_5 в розмірі 20070 (двадцять тисяч сімдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1