Справа № 565/714/18
Провадження № 1-кп/565/9/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілого, цивільного позивача - ОСОБА_4 ,
- представника потерпілого і цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого, цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,
- захисника обвинуваченого і представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області кримінальне провадження №0000954, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2015 року, та кримінальне провадження №0000505, внесене до Єдиного реєстру досудових розсілдувань 01 вересня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває троє малолітніх дітей, раніше несудимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом автомобіля, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись від АЗС «Журавлина» в напрямку ринку «Північний» автодорогою по вулиці Соборна м.Вараш Рівненської області, всупереч вимогам п.12.4 і п.18.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався по пішохідному переходу вказаної проїзної частини. В результаті даного наїзду ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів склепіння та основи черепа (лівої скроневої, лобної, клиноподібної зліва, всіх стінок лівої орбіти, медіальної та верхньої стінок правої орбіти), переломів кісток носа, поєднаних із масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (переважно з лівобічною локалізацією), крововиливами в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, накопиченням крові в лобній і основній пазухах, множинними осадненнями та забійними ранами голови, а також контузії лівого ока важкого ступеня з ураженням зорового нерва, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, які за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху в редакції, чинній станом на 22 листопада 2015 року, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Згідно з п.18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Окрім цього, 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобіля, марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись на ділянці автодороги по вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області, усвідомлюючи те, що: - за результатами власних необережних дій, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження: у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, переломів склепіння та основи черепа (лівої скроневої, лобної, клиноподібної зліва, всіх стінок лівої орбіти, медіальної та верхньої стінок правої орбіти), переломів кісток носа, поєднаних із масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (переважно з лівобічною локалізацією), крововиливами в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, накопиченням крові в лобній і основній пазухах, множинними осадненнями та забійними ранами голови, а також контузії лівого ока важкого ступеня з ураженням зорового нерва, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням; - а також те, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих травм, будучи зобов`язаним піклуватися про вказану особу та маючи змогу надати їй допомогу, не вжив заходів для надання учаснику дорожньо-транспортної пригоди першої медичної допомоги, виклику на місце пригоди карети швидкої медичної допомоги та забезпечення охорони місця дорожньо-транспортної пригоди до прибуття слідчо-оперативної групи, а навпаки втік з місця події, залишивши пішохода ОСОБА_4 лежати на проїжджій частині дороги, який не міг самостійно переміщатись та перебував у небезпеці.
Таким чином, ОСОБА_6 завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, хоча мав змогу надати їй допомогу, а також в зв`язку з тим, що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України.
Факт вчинення цих злочинів ОСОБА_6 та його вина в їх скоєнні доводиться доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 і ч.2 ст.286 КК України, просив суд застосувати акт амністії, звільнивши його від основного і додаткового покарання. Із наданих в судовому засіданні показань ОСОБА_6 слідує, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин він керував автомобілем, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись від АЗС «Журавлина» в напрямку ринку «Північний» по ділянці автодороги на вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області зі швидкістю руху приблизно 60-70 км/год. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що до цього увечері 22 листопада 2015 року він був у кафе-барі «Тоскана» м.Вараш Рівненської області, де святкував купівлю цього тавтомобіля, якого придбав за власні кошти, алкогольних напоїв не вживав, пригощав своїх друзів. Після цього він сів за кермо автомобіля і поїхав на АЗС «Журавлина» та в подальшому о 19 годині 50 хвилин, рухаючись по вулиці Соборна по крайній правій смузі руху ближче до узбіччя приблизно зі швидкістю руху 60-70 км/год, на відстані 10-15 метрів побачив потерпілого, який йшов справа наліво по пішохідному переходу в напрямку від Собору до магазину «У Маєвського», тому поїхав праворуч, щоб об`їхати потерпілого, однак праворуч йому заважав бордюр і він не зміг переїхати через нього. Згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 під час цієї ДТП йшов невеликий дощ, пішохідний перехід освітлювався спереду вуличним ліхтарем, наїзд транспортним засобом на потерпілого відбувся на пішохідному переході, коли останній вже пройшов по ньому приблизно 4 метри, ближче до розділювальної лінії автодороги. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він не застосовував екстренного гальмування і після того, як стукнув потерпілого, пригальмував, зупинився, але із автомобіля не виходив, у стані, в якому перебував потерпілий, не переконався, злякався і поїхав додому в с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області. Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що він думав, що потерпілий отримав невеликі травми через те, що сила удару була невеликою і в автомобілі обламалося лише дзеркало заднього виду і тріснув передній бампер, тому натиснув педаль газу і поїхав далі через с.Стару Рафалівку Володимирецького району Рівненської області, оглядався, але потерпілого не бачив. У момент наїзду автомобілем, як пояснив обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілий передньою лівою частиною тіла сковзнув по боку транспортного засобу та зацепив дзеркало заднього виду. Після даної ДТП він зателефонував своїй сестрі, щоб вона дізналась стан потерпілого в лікарні, особисто у лікарню до потерпілого не навідувався, вибачення не просив. З врахуванням одержаної потерпілим ОСОБА_4 травми вважає, що 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., які передані ним для потерпілого, є недостатньою сумою для належного лікування. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що він за власною ініціативою одержав від працівників поліції вказаний автомобіль під розписку, після цього зареєстрував його на своє імя в органі МРЕВ м.Рівне та в подальшому продав його за 9300 (дев`ять тисяч триста) доларів США шляхом надання нотаріально посвідченої довіреності іншій особі в м.Сарни. Позов прокурора про відшкодування витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування і позов потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування майнової шкоди визнав повністю, а в частині вимог про відшкодування моральної шкоди повністю не визнав, зазначивши, що погодиться із розміром вказаної шкоди, визначеним судом. Однак у подальшому свою позицію щодо цивільного позову ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_6 змінив.
Даючи показання суду, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт наїзду на нього 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин автомобіля на пішохідному переході по вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області. Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що о 19 годині 20 хвилин він вийшов з дому і пішов у магазин, щоб купити дитині молоко. Йдучи назад, коли переходив дорогу по пішохідному переходу від Собору в напрямку магазину «У Маєвського» середнім темпом, відчув сильний удар, після чого втратив свідомість. Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що до цього він переконався в безпечності свого руху, пройшовши 4,5-5 метрів по пішохідному переході побачив світло фар автомобіля, який був далеко на горі навпроти зупинки біля Собору, тому продовжив рух. За таких обставин, вважає, що саме через велику швидкість руху автомобіля сталася ця дорожньо-транспортна пригода. Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_4 у той період часу була темна пора доби, але дорогу освітлювали ліхтарі, дорога була сухою, дощ був раніше приблизно о 17 годині. Звукового сигналу до наїзду автомобіль не подавав. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження, удар завдано в ліву частину обличчя і ліву ногу. Спочатку лікувався у м.Вараш Рівненської області в реанімаційному відділенні ДЗ «СМСЧ №3» 2 чи 2,5 дні, потім направили в Рівненську міську лікарню, де лікувався 7 днів, після чого проходив курс лікування в інституті очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України, куди їздив декілька разів, так як внаслідок отриманої травми голови практично втратив зір на ліве око, який до травми був 100% та отримав інвалідність на все життя. 8 місяців пересувався з допомогою милиць, потім з допомогою палиці. За станом здоров`я не зміг продовжувати раніше виконувану роботу слюсаря, змінив місце роботи, втратив по заробітній платі до 2019 року приблизно по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно та раніше надані пільги за шкідливі умови праці. Його лікування є дороговартісним, тому продовжити його не мав можливості через брак коштів, так як на час даної дорожньо-транспортної пригоди в сім`ї лише він один отримував заробітну плату і на його утриманні перебувала малолітня дитина і вагітна дружина. Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 не цікавився його станом здоров`я. Добровільно відшкодував майнову шкоду, пов`язану з лікуванням, в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. та пізніше 7000 (сім тисяч) грн.
Із показань, наданих суду свідком ОСОБА_8 , встановлені такі фактичні дані. 22 листопада 2015 року увечері, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, він йшов із дачі в м.Вараш Рівненської області і біля Собору бачив, що потерпілий йшов з правої сторони по іншому тротуару та дійшов до пішохідного переходу. Свідок ОСОБА_8 повідомив, що він вів велосипед і в момент, коли перебував на тротуарі за декілька метрів від пішохідного переходу та спускався з підвищення в напрямку до магазину «У Маєвського», він замітив, як дуже швидко по правій смузі дороги, можливо ближче до середини, в напрямку від Собору до магазину «У Маєвського» проїхав автомобіль бус зі швидкістю руху приблизно 100 км/год, свідок почув звук удару і гальм, побачив, що транспортний засіб навпроти магазину «У Маєвського», де ростуть ялини, зупинився на долі секунди, свідок знову почув звук удару, після чого відірвався з колеса диск і покотився по дорозі, а автомобіль поїхав вниз по зустрічній смузі руху. Свідок ОСОБА_8 вказав, що як автомобіль призупинився на пішохідному переході приблизно посередині дороги, то був повернутий передньою частиною до магазину «У Маєвського». Після цього він побачив потерпілого ОСОБА_4 , який два рази щось голосно крикнув, швидше за все від ударів об автомобіль, і лежав на пішохідному переході приблизно посередині дороги ближче до Собору головою до Собору і ногами до низу. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 позаду в нього йшла жінка з дитиною в колясці, вона викликала швидку допомогу, після цього із кафе вибігло багато хлопців і дівчат. Ця дорожньо-транспортна пригода відбулася на пішохідному переході навпроти магазину «У Маєвського». Тоді було холодно і темно, підсвічували придорожні ліхтарі, була мряка, але сильного дощу не було, видимість була нормальна на відстані 100 м було видно. Про обставини події, як зазначив свідок ОСОБА_8 , він надав працівникам поліції пояснення та показав на місці в ході слідчого експерименту, дані якого підтвердив у судовому засіданні.
Окрім вказаних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним як особою, яка керує транспортним засобом, порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, та завідомого залишення без допомоги потерпілого, який перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, незважаючи на наявність можливості надати йому допомогу, а також в зв`язку з тим, що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, доводиться письмовими доказами, дослідженими судом.

Так, рапорт чергового органу поліції ОСОБА_9 від 22 листопада 2015 року, (а.п.8) свідчить, що 22 листопада 2015 року о 19 годині 55 хвилин зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_10 , жителя м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області, про те, що 22 листопада 2015 року о 19 годині 50 хвилин по вулиці Соборна м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області поблизу Собору водій автомобіля червоного кольору скоїв наїзд на пішохода. Вказане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 22 листопада 2015 року за №314.

У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 листопада 2015 року (а.п.9-11) зафіксовано такі фактичні дані. Огляд здійснювався в темну пору доби при природньому штучному освітленні та освітленні придорожніх ліхтарів, без опадів. Огляд проводився на ділянці автодороги по вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області в темну пору доби, дорожнє покриття перебувало в мокрому стані. Проїзна частина автодороги по вулиці Соборна в м.Вараш пряма в плані, має підйом по напрямку руху від перехресть вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна та у напрямку вулиці Рівненська до пішохідного переходу на протяжності 51 м. Огляд проводився від вулиці Рівненська (АЗС «Журавлина») в напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна. На час проведення огляду місця події проїзна частина перебувала в мокрому стані. Проїзна частина автодороги по вулиці Соборна: права смуга руху в напрямку огляду (до перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна), шириною 7,9 м. Зустрічна смуга руху, шириною 7,8 м. Дорожня розмітка 1.3; 1.14.1; 1.11. Дорожні знаки встановлені по ходу огляду: 2.3 «Головна дорога»; 5.35.1 «Пішохідний перехід»; 5.20.3 «Початок додаткової смуги руху». В зустрічному напрямку встановлений дорожній знак 5.35.3 «Пішохідний перехід». Допустима швидкість руху на даній ділянці дороги відповідно до підпункту ґ) пункту 12.4 ПДР України становить 60 км/год. На узбіччях вул.Соборна, де проводився огляд наявні придорожні ліхтарі, які освітлюють проїжджу частину. На момент огляду місця ДТП відсутні будь-які транспортні засоби. В межах пішохідного переходу на правій смузі руху в напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна, зокрема на відстані 7,7 м виявлено речовину бурого кольору, ззовні схожу на кров. На відстані 5,7 м від умовної лінії, якщо проводити таку від електроопори (на схемі відображена під №1 з маркуванням №34/12), на правій смузі руху, якщо рухатись в напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна виявлено уламки пластика (на схемі відображено під №4). На відстані 17,8 м від електроопори (на схемі відображена під №1 з маркуванням №34/12), на лівій смузі руху, якщо рухатись в напрямку АЗС «Журавлина» виявлено осип скла, поруч якого посередині проїжджої частини, на розподільчій смузі руху виявлено (на схемі відображено під №3) дзеркало заднього виду, ймовірно від автомобілів (рено-трафік чи опель-віверо). З місця події вилучено дзеркало заднього виду, який поміщено у поліетиленовий спец.пакет під №2020192, на якому зроблено відповідні записи, підписи понятих і учасників огляду. В ході огляду застосовувалась фотозйомка на цифрову фотокамеру, за результатами чого було долучено ілюстративну таблицю. Крім цього, вигляд обставин місця ДТП зафіксовано на схемі, що додається.
23 листопада 2015 року ОСОБА_6 добровільно видав органу досудового розслідування для проведення експертиз автомобіль, марки «OPEL VIVARO», та копії документів на нього (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, облікової картки та довідки-рахунку), що підтверджується заявою ОСОБА_6 від 23 листопада 2015 року (а.п.12).
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.п.13) автомобіль, марки OPEL, моделі VIVARO, є загальним легковим вантажопасажирським-В, червоного кольору, 2007 року випуску, повною масою 2770, масою без навантаження 1753, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , до зняття з обліку для реалізації був зареєстрований Центром ДАІ 0509 на ОСОБА_11 .
Із облікової картки № НОМЕР_5 від 28 жовтня 2015 року, виданої Могилів-Подільським ВРЕР, (а.п.14) слідує, що цей транспортний засіб із попереднім номерним знаком НОМЕР_4 , 28 жовтня 2015 року було знято з обліку для реалізації та видано номерний знак для разових поїздок НОМЕР_1 , дійсний 60 діб.
Довідка-рахунок серії НОМЕР_6 , видана ТОВ «Мотард» 17 листопада 2015 року, (а.п.15) свідчить, що зазначений транспортний засіб 17 листопада 2015 року було продано ОСОБА_6 .
Протоколом огляду транспортного засобу від 23 листопада 2015 року (а.п.16-17) зафіксовано, що автомобіль, марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_4 (згідно з ілюстрованою таблицею наявний на автомобілі тимчасовий номерний знак НОМЕР_1 ), червоного кольору, який було оглянуто на майданчику тимчасового тримання речових доказів Кузнецовського (нині Вараського) ВП ГУНП в м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) по вул.Правика, 5, має пошкодження, а саме: відсутність бокового дзеркала зі сторони водія. Огляд проводився в денну пору доби при природньому освітленні. Під час огляду проводилося фотографування фотоапаратом «Canon».
Відповідно до постанови слідчого слідчого відділення Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та прилучення до матеріалів досудового розслідування від 08 грудня 2015 року (а.п.19-20) речовими доказами в даному кримінальному провадженні є ліве бокове дзеркало заднього виду від автомобіля, марки «OPEL VIVARO» та пластмасові уламки частин автомобіля.
Постановою слідчого слідчого відділення Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та прилучення до матеріалів досудового розслідування від 24 листопада 2015 року (а.п.23-24) речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано автомобіль, марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Відповідно до вказаної постанови, заяви ОСОБА_6 від 19 грудня 2015 року і його розписки від 19 грудня 2015 року (а.п.25-26) зазначений автомобіль 19 грудня 2015 року повернуто ОСОБА_6 як власнику.
Згідно з висновком експерта №3.1-794/15 від 29 лютого 2016 року, зробленим головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» та стаж експертної роботи з 2008 року (а.п.29-33): на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система наданого на експертизу автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному стані; на момент проведення експертного дослідження система рульового керування наданого на експертизу автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному стані; на момент проведення експертного дослідження передні фари (ближнє та дальнє світло) наданого на експертизу автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані.
Висновок експерта №3.1-795/15 від 29 лютого 2016 року, виданий головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження та стаж експертної роботи з 2009 року, (а.с.36-38) свідчить, що первинне контактування автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , із перешкодою (пішоходом) відбулося лівою боковою частиною (переднє ліве крило) на відстані приблизно 85-110 см від переднього габариту кузова автомобіля. В подальшому відбулося переміщення перешкоди відносно автомобіля в напрямку спереду назад та контактування із лівим дзеркалом заднього виду та передніми лівими дверима автомобіля. При візуальному огляді даного транспортного засобу було встановлено, що переднє ліве крило на відстані 97-130 см від опорної поверхні (дорожнього покриття), на відстані 85-110 см від переднього габариту кузова автомобіля має пошкодження у вигляді вм`ятини, а також сліди тертя у вигляді смуг потертостей бруду, лакофарбованого покриття та нашарування смуг речовини чорного кольору. Деформуюче зусилля відносно автомобіля було направлене спереду назад, зліва направо. Передні ліві двері на відстані 110-112 см від опорної поверхні (дорожнього покриття), на відстані 135-150 см від переднього габариту кузова автомобіля має сліди тертя у вигляді смуг потертостей бруду, лакофарбованого покриття та нашарування смуг речовини чорного кольору. Деформуюче зусилля відносно автомобіля було направлене спереду назад, зліва направо. Дзеркало заднього виду, місце конструктивного розташування якого знаходиться на відстані 110-140 см від опорної поверхні (дорожнього покриття), на відстані 110-120 см від переднього габариту кузова автомобіля, відокремлене та відсутнє. Наявні лише два пошкоджені фрагменти.
Судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» МОЗ України ОСОБА_14 , який має експертний стаж роботи понад 26 років, 4 кваліфікаційний клас та вищу категорію, 20 квітня 2016 року проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_4 , в результаті якої зроблено висновок №119 (а.п.45-46), що згідно з наданими медичними документами у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, уламкового перелому скроневої кістки зліва, перелому крила клиноподібної кістки зліва, ретробульбарного ураження зорового тракту зліва, відкритого уламкового перелому кісток лівої гомілки, з приводу чого він знаходився на стаціонарному лікуванні в ДЗ «СМСЧ №3» з 22 по 24 листопада 2016 року; вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в термін вказаний в постанові, і які згідно з п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року/ відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя на момент їх заподіяння. У дослідній частині цього висновку експерта зазначено, що з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 №6346 травматологічного відділення ДЗ «СМСЧ №3» вбачається: 22 листопада 2015 року скарги хворого на біль, наявність рани в ділянці лоба, біль і наявність рани в ділянці лівої гомілки, обмеження рухів; травма внаслідок ДТП близько 19.30 год. збила машина. Об`єктивно: загальний стан важкий. 22 листопада 2015 року проведена комп`ютерна томографія головного мозку віалізується уламковий перелом лускоподібної частини скроневої кістки зліва, без зміщення уламків з переходом лінії перелому на передню поверхню піраміди скроневої кістки, уламковий перелом великого крила клиноподібної кістки зліва з незначним зміщенням уламків; 22 листопада 2015 року проведена операція ПХО відкритого перелому лівої великогомілкової кістки, остеосинтез металічними гвинтами і позавогнищевий остеосинтез АЗФ Костюка; 22 листопада 2015 року огляд окуліста діагноз: ретробульбарне ураження зорового тракту зліва; протягом лікування стан хворого стабільно важкий; 24 листопада 2015 року направлено для подальшого лікування в нейрохірургічне відділення в м.Рівне.
У висновку комісійної судово-медичної експертизи №79 (а.п.47-51), проведеної з 11 жовтня 2016 року до 26 жовтня 2016 року судово-медичною комісією комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» у складі: голови начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_15 , головного позаштатного спеціаліста управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації зі спеціальності судово-медична експертиза, який має стаж роботи понад 19 років, 1 кваліфікаційний клас судового експерта та вищу кваліфікаційну категорію, членів завідувача відділу обласного бюро ОСОБА_16 , лікаря судово-медичного експерта вищої кваліфікаційної категорії, судового експерта 3 кваліфікаційного класу, зі стажем роботи за фахом 15 років, доповідача по справі заступника начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_17 , який має стаж роботи за фахом понад 18 років, 1 клас судового експерта і вищу кваліфікаційну категорію, на підставі даних матеріалів цього кримінального провадження за фактом травмування під час ДТП ОСОБА_4 і медичних документів на його ім`я судово-медичною експертною комісією зроблено наступні підсумки. Згідно наданих медичних документів у ОСОБА_4 лікарями відмічені такі види, локалізація, кількість і характер тілесних ушкоджень в анатомічних ділянках тіла: - в ділянках голови: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів склепіння та основи черепа (лівої скроневої, лобної, клиноподібної зліва, всіх стінок лівої орбіти, медіальної та верхньої стінок правої орбіти), переломів кісток носа, поєднаних із масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (переважно з лівобічною локалізацією), крововиливами в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, накопиченням крові в лобній і основній пазухах, множинними осадненнями та забійними ранами голови (точна локалізація і кількість не зазначена), а також контузія лівого ока важкого ступеня з ураженням зорового нерва; в ділянці нижніх кінцівок: відкритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Види ушкоджень та їх описані морфологічні особливості вказують на значну за силою дію тупих предметів (поверхонь). Враховуючи різноманітний характер та масивність тілесних ушкоджень, їх чисельність та локалізацію на різних поверхнях і ділянках тіла, можна стверджувати про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма. Всі відмічені ушкодження спричинені ОСОБА_4 незадовго до поступлення його на стаціонарне лікування і по терміну не суперечать строку, вказаному у постанові, а саме 22 листопада 2015 року. Експертна комісія зазначила, що відмічені у ОСОБА_4 групи зовнішніх та внутрішніх ушкоджень в ділянці голови та лівої нижньої кінцівки, як в сукупності, так і кожне окремо, за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно з п.2.3.1. «а», «б», «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року). Враховуючи локалізацію і характер тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, а саме переважно лівобічне їх розташування, характер перелому лівої гомілки, особливості черепно-мозкової травми, співставляючи їх з пошкодженнями на автомобілі, марки «OPEL VIVARO», транзитний номерний знак НОМЕР_1 , виявленими при огляді даного автомобіля і зафіксованими у висновку судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-795/15 від 29 лютого 2016 року, а саме: пошкодження переднього лівого крила, передніх лівих дверей, відокремлення лівого дзеркала заднього виду, які згідно вказаного висновку є характерними для контактування з перешкодою (пішоходом), експертна комісія прийшла до визначення наступного механізму травмування: в момент, коли потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до цього положенні, і лівою стороною тіла був повернутий назустріч рухавшому автомобілю, відбулося контактування з передньою лівою поверхнею автомобіля, внаслідок чого потерпілий отримав ушкодження лівої гомілки. В подальшому відбулося інерційне зміщення тіла вздовж лівого крила і лівих передніх дверей з травмуванням голови об дзеркало заднього виду і виникненням черепно-мозкової травми та наступним відкиданням потерпілого на дорожнє покриття з додатковим ковзанням по ньому. Будь-яких ушкоджень, характерних для переїзду тіла потерпілого колесом транспортного засобу, в медичних документах не відмічено. Беручи до уваги масивність, важкість і характер відміченої у ОСОБА_4 черепно-мозкової травми, в поєднанні з ушкодженням лівої гомілки, експертна комісія прийшла до висновку, що при її спричиненні потерпілий втратив свідомість і не міг самостійно звернутися за медичною допомогою або вжити заходів до самозбереження, виконувати цілеспрямовані рухи тощо. Згідно критеріїв оцінки тяжкості травм, викладених у вищенаведених судово-медичних Правилах, отримані ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження є небезпечними для життя, а тому ненадання або несвоєчасне надання кваліфікованої медичної допомоги в даному випадку могло б призвести до летального наслідку. У дослідній частині висновку експертної комісії зазначено, що з наданої медичної карти №22695 стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 вбачається, що він 24 листопада 2015 року о 15.20 год. поступив на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення Рівненської ЦМЛ і був оглянутий лікарем нейрохірургом. Скарги: на біль голови, відсутність зору на ліве око, біль в лівій гомілці. Зі слів хворого, родичів та згідно первинної мед.документації травма 22 листопада 2015 року в м.Кузнецовськ був збитий автомобілем, перебував на лікуванні в Кузнецовській ЦРЛ. Об`єктивно: загальний стан стабільний. Неврологічно: свідомість 14 б ШКГ, зіниці D=S, фотореакція OS відсутня, співдружня збережена. Різке зниження зору на ліве око, світловідчуття збережене. Астенізований, в`ялий. Локально: забійна рана лобної ділянки зліва після ПХО, іммобілізація конструкцією позавогнищевого МОЗ лівої нижньої кінцівки. КТ головного мозку: ЧМТ, перелом кісток лицевого скелету, орбіт, гемосинус. Діагноз: поєднана краніо-лицева травма, забій головного мозку, гострі епідуральні нашарування лівої скроневої долі головного мозку, перелом склепіння черепа переходом на основу, множинні переломи стінок обох орбіт, гемосинус додаткових пазух носа, перелом кісток носа, контузія OS важкого ступеня, травматичне ушкодження лівого зорового нерва?, забійна рана м`яких тканин обличчя. З метою обстеження показане МРТ орбіт. Лікування згідно призначення. 24 листопада 2015 року 19.00 год. скарги на болючість в ділянці лівої гомілки. Діагноз: багатоуламковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Рекомендовано оперативне лікування в плановому порядку після повного обстеження. Заключення комп`ютерної томографії: на серії МСКТ без контрастування зображення суб-, супратенторіальних структур головного мозку. Стовбурові структури не деформовані. Гемісфери мозочку симетричні. Структури середньої лінії симетричні. Шлуночки мозку не деформовані, не розширені. В області полюса лівої скроневої частки визначається гіперденсивгий утвір з випуклим зовнішнім контуром, тісно прилягає до кісток склепіння черепа, з наявністю міхурців повітря, розміром 18х9,7мм, в передньо-латеральному відділі лівої лобної частки визначається гіперденсивний утвір з випуклим зовнішнім контуром, тісно прилягає до кісток склепіння черепа, з наявністю міхурців повітря, розміром 15х11,6 мм. В передньо-медіальному відділі лівої лобної частки визначається гіподенсивна зона з гіперденсивними включеннями контузіонне вогнище. Диференціація білої та сірої речовини чітка. Зона краніо-вертебрального переходу без паталогічних змін. Субарахноїдальні конвекситальні простори збережені, нормальної ширини. Внутрішні слухові проходи симетричні, нормальної ширини. Визначається зниження пневматизації лобної, основної пазух, клітин решітчастого лабіринту з гіперденсивним компонентом, пристінковий набряк слизової оболонки гайморових пазух. Візуалізуються лінії перелому лівої скроневої кістки, скроневої поверхні лівої лобної кістки, крила клиноподібної кістки зліва, перелом скроневої поверхні правої лобної кістки. Переломи медіальної та верхньої стінок обох орбіт, латеральної та нижньої стінок лівої орбіти. Перелом кісток носу. Визначається підапоневротична гематома м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки. Заключення: на час обстеження МСКТ ознаки перенесеної важкої ЧМТ, ознаки підоболонкових вірогідно епідуральних гематом лівої лобної, скроневої часток, контузіонного вогнища лівої лобної частки, підапоневротичної гематоми м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки, переломи медіальної та верхньої стінок обох орбіт, латеральної та нижньої стінок орбіти, кісток носу, переломи лівої скроневої кістки, скроневої поверхні лівої лобної кістки, крила клиноподібної кістки зліва, перелом скроневої поверхні правої лобної кістки. Гемосинус лобної, основної пазух, клітин решітчастого лабіринту. Рекомендована консультація нейрохірурга. 25 листопада 2015 року при первинному огляді з зав.відділенням відмічено скарги хворого на головний біль, відсутність зору на ліве око, болі в лівій гомілці. Анамнез захворювання: зі слів хворого, родичів та згідно первинної мед.документації травму отримав 22 листопада 2015 року ввечері у м.Кузнецовськ, при ДТП (був збитий автомобілем). Втрачав свідомість, була блювота. Алкоголь не вживав (кров на алкоголь взято в ЦРЛ) Перебував на стац.лікуванні в ЦРЛ з 22 листопада 2015 року до 24 листопада 2015 року. 24 листопада 2015 року санітарним транспортом хворого доставлено на АКТ головного мозку, консультацію нейрохірурга, окуліста РОКЛ. Госпіталізований в НХВ. Алергологічний та спадковий анамнези не обтяжені. Не застрахований, працює, на л/л за останні 12 місяці перебував з 22 листопада 2015 року до 24 листопада 2015 року л/л №749276. Об`єктивно при поступленні: місцево забої-осаднення, забійні рани м`яких тканин голови, обличчя в стадії зворотнього розвитку, ліва нижня кінцівка іммобілізована конструкцією позавогнищевого МОС. Неврологічно при поступленні: ШКГ 14 балів, в`ялий, сонливий, частково дезорієнтований. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. Акрогіпергідроз. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує Менінгеальна симптоматика негативна. АКТ головного мозку: на момент обстеження ознаки ВЧМТ, ознаки підоболонкових вірогідно епідуральних гематом лівої лобно-скроневої часток; контузійного вогнища лівої лобної частки; підапоневротичної гематоми м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки; переломи медіальної та верхньої стінок обох орбіт, латеральної та нижньої стінок лівої орбіти, кісток носа, переломи лівої скроневої кістки, скроневої поверхні лівої лобної кістки, крила клиноподібної кістки зліва, перелом скроневої поверхні правої лобної кістки. Гемосинус лобної, основної пазух, клітин решітчастого лабіринту. Станом на 25 листопада 2015 року: незначна позитивна динаміка у вигляді зменшення головних болей та головокружінь. Утримується значне зниження зору на ліве око, болі в лівій гомілці. Неврологічно при поступленні: ШКГ 14-15 балів, дещо в`ялий, частково дезорієнтований. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. Акрогіпергідроз. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує Менінгеальна симптоматика негативна. Діагноз: поєднана травма, відкрита ЧМТ, перелом кісток основи та склепіння черепа, забій головного мозку середнього ступеня, множинні переломи стінок обох орбіт, перелом кісток носа, полігемосинус, множинні забійні рани, забої м`яких тканин голови та обличчя, контузія OS важкого ступеня, субкон`юктивальний крововилив обох очей, багатоуламковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням. 25 листопада 2015 року оглянутий травматологом: загальний стан середньої важкості. Хворий у свідомості. Локально: апарат стабільний. Рани після операції без ознак запалення. По дренажах виділень немає. Видалено дренажі. Рекомендовано провести контрольну рентгенографію лівої гомілки. На контрольній рентгенографії лівої гомілки від 26 листопада 2015 року багатоуламковий комбінований перелом с/3 лівої великогомілкової кістки з наявністю АЗФ та металевих гвинтів уламки основ ставлені; багатоуламковий перелом на межі с/3 і дистальної 1/3 лівої малогомілкової кістки. 27 листопада 2015 року обґрунтування клінічного діагнозу: враховуючи скарги при поступленні на головний біль, відсутність зору на ліве око, болі в лівій гомілці. Неврологічно при поступленні: ШКГ 14 балів, в`ялий, сонливий, частково дезорієнтований. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. Акрогіпергідроз. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує Менінгеальна симптоматика негативна. АКТ головного мозку: на момент обстеження ознаки ВЧМТ, ознаки підоболонкових вірогідно епідуральних гематом лівої лобно-скроневої часток; контузійного вогнища лівої лобної частки; підапоневротичної гематоми м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки; переломи медіальної та верхньої стінок обох орбіт, латеральної та нижньої стінок лівої орбіти, кісток носа, переломи лівої скроневої кістки, скроневої поверхні лівої лобної кістки, крила клиноподібної кістки зліва, перелом скроневої поверхні правої лобної кістки. Гемосинус лобної, основної пазух, клітин решітчастого лабіринту. Станом на 27 листопада 2015 року: незначна позитивна динаміка у вигляді зменшення головних болей та головокружінь. Утримується значне зниження зору на ліве око, болі в лівій гомілці. Неврологічно при поступленні: ШКГ 15 балів, орієнтований. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. Акрогіпергідроз. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує Менінгеальна симптоматика негативна. Дані огляду суміжних спеціалістів, окуліст: контузія OS важкого ступеня. Контузійне ураження зорового нерва OS. Вторинна нисхідна травматична субатрофія зорового нерва лівого ока. Субкон`юктивальний крововилив OD; ЛОР, травматолог, - виставляється клінічний діагноз: поєднана травма, відкрита ЧМТ, перелом кісток основи та склепіння черепа, забій головного мозку середнього ступеня, множинні переломи стінок обох орбіт, перелом кісток носа, полігемосинус, множинні забійні рани, забої м`яких тканин голови та обличчя, контузія OS важкого ступеня, контузійне ураження зорового нерва OS, вторинна травматична нисхідна субатрофія зорового нерва OS, субкон`юктивальний крововилив обох очей, багатоуламковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням. 27 листопада 2015 року оглянутий окулістом. Скарги на різке зниження зору зразу ж після травми (ДТП) 22 листопада 2015 року. Гострота зору: OD-1,0, OS-0,02. Зіниці OD=OS, рухи очних яблук в повному об`ємі. OD: крововилив під кон`юктиву. OU передній відрізок очного яблука б/о. Оптичні середовища прозорі. Очне дно: ДЗН блідо-рожевий, межі OD чіткі. Макулярний рефлекс збережений. Сітківка б/о. OS: ДЗН деколорований. Межі чіткі. Макулярний рефлекс (+). Діагноз: вторинна (травматична) нисхідна субатрофія зорового нерва лівого ока, субкон`юктивальний крововилив OD. 30 листопада 2015 року обхід із зав.відділенням: стан пацієнта стабільний, утримуються скарги на періодичні, незначні головні болі та головокружіння, утримується значне зниження зору на ліве око (бачить лише контури предметів). Неврологічно при поступленні: ШКГ 15 балів. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує. Менінгеальна симптоматика негативна. Забійні рани голови та обличчя зажили первинним натягом, шви знято. В щоденнику за 02 грудня 2015 року відмічено, що стан пацієнта стабільний, відносно задовільний. Утримуються скарги на періодичні, незначні головні болі та головокружіння. Утримується значне зниження зору на ліве око (бачить лише контури предметів). Неврологічно при поступленні: ШКГ 15 балів. Зіниці D=S, рівномірно розширені, наявні лише співдружні фотореакції. Горизонтальний ністагм. СПР D=S. Астено-вегетативна симптоматика. Координаторні проби не виконує. Менінгеальна симптоматика негативна. Виписується з відділення на подальше лікування у невролога, офтальмолога, травматолога, ЛОР-лікаря за місцем проживання. Діагноз заключний клінічний: поєднана травма, відкрита ЧМТ, перелом кісток основи та склепіння черепа, забій головного мозку середнього ступеня, множинні переломи стінок обох орбіт, перелом кісток носа, полігемосинус, множинні забійні рани, забої м`яких тканин голови та обличчя, контузія OS важкого ступеня, контузійне ураження зорового нерва OS, вторинна травматична нисхідна субатрофія зорового нерва OS, субкон`юктивальний крововилив обох очей, багатоуламковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням. Із медичного заключення, проведеного лікарями інституту очних хвороб і тканинної терапії ОСОБА_18 вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні післятравматичної патології ока з 02 грудня 2015 року до 17 грудня 2015 року з діагнозом: праве око: ЗЧМТ, субкон`юктивальний крововилив, перелом стінок орбіти; ліве око: ЗЧМТ, контузія очного яблука, часткова атрофія зорового нерва, перелом стінок орбіти. Стан очей: гострота зору при надходженні праве око 1,0, при виписці 1,0. Ліве око при надходженні 0,01 нк ексц, при виписці 0,02-0,02 нк ексц. Стан очей при виписці: праве око: спокійне, субкон`юктивальний крововилив розсмоктується, роговиця прозора, блистяща, передня камера середня, волога прозора, кристалик прозорий, сітчатка прилягає, ДЗН блідно-розовий. Ліве око: спокійне, роговиця прозора, блистяща, передня камера середня, волога прозора, кристалик прозорий, сітчатка прилягає, ДЗН блідий, судини звужені. Надані відповідні рекомендації. Експертною комісією вивчені 2 рентгенівські знімки черепа у двох проекціях та серію КТ-знімків черепа від 22 листопада 2015 року та головного мозку від 24 листопада 2015 року на ім`я ОСОБА_4 .
Згідно з довідкою Рівненського обласного центру з гідрометеорології №33-01-15/56 від 27 січня 2016 року (а.п.18) за даними репрезентативної до території м.Кузнецовськ Рівненської області метеостанції Сарни 22 листопада 2015 року близько 19 години 50 хвилин зафіксовано погодні умови: хмарно, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось (дощ закінчився о 17 годині 00 хвилин, розпочався знову о 21 годині 47 хвилин, однак видимість не погіршувалась). Через віддаленість по території опади в м.Кузнецовськ могли бути зміщеними в часі. 22 листопада 2015 року в Рівненській області сонце зайшло о 16 годині 22 хвилині, повна темрява настала о 16 годині 59 хвилин.
Довідка Рівненського обласного центру з гідрометеорології №33-01-15/375 від 09 серпня 2016 року (а.п.59) свідчить, що за даними репрезентативної до території м.Кузнецовськ Рівненської області метеостанції Сарни 22 листопада 2015 року в період 15 години 00 хвилин 20 години 00 хвилин зафіксовано погодні умови: хмарно, температура повітря 3-4 градусів тепла, в період 03 години 20 хвилин 10 годин 08 хвилин, 10 годин 45 хвилин 14 годин 42 хвилини, 16 годин 40 хвилин 17 годин 00 хвилин та 21 годині 47 хвилин 23 годині 32 хвилини відмічався слабкий дощ (метеорологічна дальність видимості не погіршувалась становила 10 км). Через віддаленість по території опади у м.Кузнецовськ могли бути зміщеними в часі. 22 листопада 2015 року в Рівненській області сонце зайшло о 16 годині 22 хвилині, повна темрява настала о 16 годині 59 хвилин в цей період тривали сутінки. МДВ метеорологічна дальність видимості в сутінках та вночі визначається видимість активного джерела світла (вогню). Прямої видимості предметів в темну пору доби гідрометслужба не визначає.
Заява ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована Варським ВП ГУНП в Рівненській області 01 вересня 2017 року за №2782 (а.п.84-85). Потерпілий ОСОБА_4 повідомив орган досудового розслідування, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22 листопада 2015 року близько 19 години 30 хвилин наїзду автомобілем мікроавтобусом, марки «OPEL VIVARO», на транзитних номерах, під час переходу проїзної частини дороги по пішохідному переході на вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області він отримав тяжкі тілесні ушкодження, втртив свідомість на місці події та лишився лежати на проїзній частині дороги. В цій заяві потерпілий ОСОБА_4 повідомляє, що до свідомості він прийшов лише в реанімаційному відділенні ДЗ «СМСЧ №3», куди його було доставлено каретою швидкої допомоги. Таким чином, як вказав ОСОБА_4 , водій вказаного автомобіля ОСОБА_6 , намагаючись уникнути відповідальності за скоєне з місця пригоди зник, особисто своїми діями поставививши потерпілого в небезпечний для життя стан, умисно, завідомо залишивши його в небезпечному для життя стані, при якому він був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через втрату свідомості.
Під час досудового розслідування з участю свідка ОСОБА_8 з метою перевірки і уточнення його показань проведено слідчий експеримент. Так, згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2017 року (а.п.92-96) свідок ОСОБА_8 показав, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин він повертався до місця свого проживання з дачі, яка розміщена в районі новозбудованого молокозаводу, неподалік м.Вараш Рівненської області. В той час, він йшов пішки та в руках вів велосипед, на якому перевозив овочі, що містились у двох відрах. Того дня з велосипедом в руках він йшов по тротуару, який розміщується по ліву частину автодороги на вулиці Соборна у м.Вараш, якщо рухатись від АЗС «Журавлина» в напрямку магазину «У Маєвського». На вулиці була темна пора доби, дорогу освітлювали придорожні ліхтарі. В той період часу була похмура погода, дощу на той момент, наскільки він пам`ятає, не було, була мряка, проїжджа частина автодороги перебувала у вологому стані, оскільки це він зрозумів з того, як вона відблискувала на світлі придорожніх ліхтарів. В той час видимість проїжджої частини та елементів дороги була дуже доброю, на його думку, більш ніж 100 метрів, адже в той час працювали придорожні ліхтарі. Тоді 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин із велосипедом в руках він тротуаром вийшов на підвищення, яке наявне на вулиці Соборна у м.Вараш, та пішов в напрямку магазину «У Маєвсьукого». В той час він звернув увагу на чоловіка високого росту, що був одягнутий, як йому здалось в світлий одяг, він рухався у навпроти свідка тротуаром по праву сторону автодороги по вулиці Соборна у м.Вараш, якщо рухатись від АЗС «Журавлина» в напрямку ринку «Північний». На цього чоловіка, який йшов із середнім темпом особливої уваги він не звернув та пішов далі. В той час зазначений чоловік, як він пам`ятає, підійшов до пішохідного переходу навпроти магазину «У Маєвського» та на мить зупинився. Тоді, під час руху, в момент, коли він йшов по тротуару, який розміщується по ліву частину автодороги на вулиці Соборна у м.Вараш, якщо рухатись від АЗС «Журавлина» в напрямку ринку «Північний», на відстані приблизно 50-70 метрів від магазину «У Маєвського» по ходу руху, зі слів свідка до нього обізвалась малознайома йому жінка, він повернувся і свою увагу звернув на неї. В ту мить, зі слів свідка, він помітив, що по автодорозі вулиці Соборна від АЗС «Журавлина» в напрямку магазину «У Маєвського» швидко проїхав автомобіль типу мікроавтобус червоного кольору, а за тим послідував гучний удар. Зі слів свідка швидкість руху автомобіля була значною. В момент того, він почув удар та побачив як вказаний мікроавтобус червоного кольору спочатку уповільнив рух, а за тим почав від`їздити від пішохідного переходу, що розміщений навпроти магазину «У Маєвського» на вулиці Соборна, в напрямку ринку по зустрічній смузі руху. В той час він побачив на середині проїжджої частини вищевказаного ним пішохода, який піднімав руку та кричав. Зі слів свідка, він зрозумів, що вказаний мікроавтобус червоного кольору допустив наїзд на пішохода. Далі він попросив викликати швидку в прохожих, а сам пішов до місця свого проживання. На питання про те, чи відповідають погодні та метеорологічні умови, умови освітлення ділянки дороги в даний час тим, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди, свідок відповів, що відповідають. Слідчим свідку було запропоновано вказати місце на ділянці вулиці Соборна, а саме на пішохідному переході, де він побачив пішохода після вищевказаної ним ДТП. Тоді свідок погодився та за допомогою крейди позначив місце на пішохідному переході, де він побачив пішохода після вищевказаної ним ДТП. За допомогою вимірювальної стрічки (рулетки) було проведено заміри та встановлено, що позначене місце наїзду на пішохода знаходиться на розмітці пішохідного переходу на відстані 4,7 м від правого краю проїзної частини в напрямку магазину «У Маєвського» за напрямком руху від АЗС «Журавлина» у напрямку руху до перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна та 2,8 м. до правого краю лінії дорожньої розмітки 1.14.1 («Зебра»). Свідок вказав, що пішохідний перехід по ходу його руху, який розміщений навпроти магазину «У Маєвського» перебував в полі його зору, при цьому пояснив, що востаннє, коли він бачив зазначеного пішохода, останній підійшов до пішохідного переходу та призупинився. Свідок пояснив, що момент руху пішохода по проїжджій частині він не помітив, але при цьому зазначив, що до пішохідного переходу потерпілий рухався із середнім темпом руху. Під час експериментальних заїздів автомобілем мікроавтобусом, марки «Вольцваген», на вулиці Соборна у м.Вараш від АЗС «Журавлина» в напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна, з статистом під час телефонної розмови з функціями «гучномовець» відбувалась розмова та коментування швидкості, з якою він рухався в момент того, як свідок, перебуваючи на тротуарі (на відстані приблизно 50 метрів від умовної лінії, якщо проводити таку з пішохідного переходу на тротуар в напрямку магазину «У Маєвського»), який розміщується по ліву частину автодороги на вулиці Соборна у м.Вараш, якщо рухатись від АЗС «Журавлина» та проглядав обстановку на проїжджій частині вулиці Соборна. Під час першого експериментального заїзду в телефонному режимі статист повідомив, що рухається зі швидкістю 80 км/год та в момент того, як він проїхав проїжджою частиною повз свідка ОСОБА_19 , останній вказав, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин автомобіль до моменту ДТП проїхав з більшою швидкістю. Під час другого експериментального заїзду в телефонному режимі статист повідомив, що рухається зі швидкістю 90 км/год та в момент того, як він проїхав проїжджою частиною повз свідка ОСОБА_19 , останній вказав, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин автомобіль до моменту ДТП проїхав з більшою швидкістю. Під час третього експериментального заїзду в телефонному режимі статист повідомив, що рухається зі швидкістю 100 км/год та в момент того, як він проїхав проїжджою частиною повз свідка ОСОБА_19 останній вказав, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин автомобіль до моменту ДТП проїхав повз нього з саме такою швидкістю до моменту зазначеної ДТП. Далі під час слідчого експерименту вчетверте та вп`яте було здійснено експериментальні заїзди, за результатами чого свідок підтвердив встановлені відомості, які зафіксовані під час експериментального заїзду №3. Тобто в ході слідчого експерименту встановлено, що автомобіль типу мікроавтобус до моменту ДТП рухався на вулиці Соборна у м.Вараш зі швидкістю 100 км/год.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_8 , наданих суду, слідує, що під час проведення слідчого експеримента із участю потерпілого ОСОБА_4 22 липня 2016 року мала місце помилка в зазначенні обставин напрямку руху транспортного засобу, яким вчинено на нього наїзд 22 листопада 2015 року. З цих причин, з огляду на стан здоров`я потерпілого ОСОБА_4 після дорожньо-транспортної пригоди, суд не враховує цей доказ з метою недопущення викривлення вихідних даних і фактичних обставин.

Згідно із роз`ясненнями головного судового експерта сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні 22 жовтня 2018 року, вказана фактична обставина напрямок руху транспортного засобу при даній досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді має істотне значення та впливає на висновок судової інженерно-транспортної експертизи, виходячи із змін за таких умов інших фактичних даних, в тому числі характеристики дорожнього покриття і поздовжнього профілю проїзної частини дороги не менше як 60 метрів по напрямку його руху до моменту наїзду на потерпілого. За таких обставин, як зазначив судовий експерт ОСОБА_13 , він повністю підтримує висновок експерта №3.1-1062/17 від 24 січня 2018 року в частині технічної неспроможності показань ОСОБА_6 , наданих ним в ході слідчого експеримента від 22 липня 2016 року, та вказав на необхідність нового дослідження фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням показань потерпілого ОСОБА_4 щодо руху автомобіля, марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту наїзду в напрямку від вулиці Рівненська до перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна.

За таких обставин, за клопотанням прокурора відповідно до ч.ч.3-5 ст.333 КПК України ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року (т.2 а.с.153-154) доручено органу досудового розслідування (Вараському ВП ГУНП в Рівненській області) у даному кримінальному провадженні провести слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_4 22 листопада 2018 року о 19 годині 50 хвилин.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2018 року (т.2 а.с.161-170) в ході перевірки показань потерпілого ОСОБА_4 уточнені та зафіксовані наступні відомості, які мють значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 22 листопада 2015 року приблизно о 19 голині 30 хвилин він в районі будівельного маркету «У Маєвського» з боку мікрорайону Ювілейний підійшов до розмітки пішохідного переходу через вулицю Соборну і зупинився. Перед виходом на пішохідний перехід та відповідно проїзну частину з метою безпечного переходу він подивився ліворуч та праворуч проїзної частини, щоб переконатись у відсутності транспортних засобів. На той час була темна пора доби, але вулиця освітлювалась міським вуличним джерелом освітлення (ліхтарями), видимість в місці пішохідного переходу була доброю і будь-яких обмежень видимості на той час не було. В цей момент на відстані 70 метрів від місця де, як показав ОСОБА_4 , він починав переходити проїзну частину, зліва від нього по проїзній частині по вулиці Соборна в напрямку від дороги Рівненська і до зазначеного пішохідного переходу рухався транспортний засіб із увімкненим світлом фар. Як йому тоді здалось, у автомобілі було увімкнене ближнє світло фар. Марки та моделі вказаного автомобіля та його реєстраційний номер в тих умовах він не зміг роздивитись. В цей момент по вказані ділянці вулиці інші транспортні засоби не рухались. З якою швидкістю рухався вказаний автомобіль він також точно вказати не може, так як всю увагу приділив переходу проїзної частини дороги, але помітив, що автомобіль швидко наближався. Переконавшись, що його перехід буде безпечним, як показав ОСОБА_4 , оскільки автомобіль в той момент знаходився на значній відстані, він розпочав рух та вийшов на проїзну частину дороги та прямо по розмітці пішохідного переходу пішов у напрямку протилежного боку дороги. ОСОБА_4 показав, що він рухався середнім темпом і коли пройшов по пішохідному переході біля 4-5 метрів, відчув сильний удар в ділянку голови та лівої ноги, від чого його відкинуло в бік та він, втративши свідомість, залишався деякий час лежати. ОСОБА_4 в момент удару зрозумів, що на нього здійснив наїзд автомобіль. Окрім цього, як показав ОСОБА_4 , на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди будь-які опади, туман були відсутні, дорога була сухою, видимість в обох напрямках була доброю. Ділянка вказаної дороги освітлювалась вуличними ліхтарями так, як під час проведення слідчого експерименту. Вищевказаний автомобіль, вірогідно, рухався із увімкненим ближнім світлом фар, так як дана ділянка дороги добре освітлювалась вуличними ліхтарями. Потерпілий ОСОБА_4 показав, що він не помічав чи застосовував водій вказаного автомобіля гальмування, зокрема, характерного звуку гальмування, гальмівної системи він тоді не чув. На той момент він був одягнутий у куртку-безрукавку чорного кольору, кофту чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки чорного кольору, на голові була одягнута шапка чорного кольору. На питання про те, чи відповідають погодні та метеорологічні умови, умови освітлення ділянки дороги в даний час тим, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_4 відповів, що відповідають. Потерпілий ОСОБА_4 за допомогою крейди позначив місце його виходу на проїзну частину дороги по вулиці Соборна з боку мікрорайону Ювілейний, а саме на пішохідний перехід, де на нього відбувся наїзд автомобіля. За допомогою вимірювальної стрічки (рулетки) було проведено заміри та встановлено, що позначене місце виходу потерпілого ОСОБА_4 на проїзну частину знаходиться на відстані 1,84 м., від краю дорожньої розмітки 1.14.1 (Зебра) з боку дороги Рівненська. Далі потерпілий ОСОБА_4 за допомогою крейди позначив місце наїзду на нього автомобіля. За допомогою вимірювальної стрічки (рулетки) було проведено заміри та встановлено, що позначене місце наїзду знаходиться на відстані 5,56 м від правого краю проїзної частини за напрямком руху від АЗС «Журавлина» до перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна та відповідно до вулиці Рівненська та 2 м до краю лінії дорожньої розмітки 1.14.1 (Зебра) з боку дороги Рівненська. Потерпілий вказав траєкторію свого руху, після чого за допомогою рулетки було проведено заміри, відповідно до яких від місця виходу на дорогу по вулиці Соборна до місця наїзду потерпілий ОСОБА_4 пройшов шлях, що дорівнює 5,57 м. З метою визначення швидкості руху пішохода потерпілого ОСОБА_4 на лінії узбіччя проїзної частини та відповідно краю проїзної частини було позначено лінію «Старт», а кінець відрізку було позначено лінією «Фініш» в місці наїзду. Відстань між позначеною лінією «Старт» та лінією «Фініш» становить 5,57 м. Потерпілий ОСОБА_4 показав темп руху, із яким він ішов від узбіччя до місця наїзду. Потерпілий три рази подолав вказаний відрізок від лінії «Старт» в напрямку лінії «Фініш» - місця наїзду. В момент початку руху потерпілого вмикався секундомір, а при досягненні лінії «Фініш» секундомір вимикався. Експериментальний відрізок потерпілий подолав за час: 3,82 с, 3,78 с, 3,9 с. Середній час, за який потерпілий ОСОБА_4 подолав експериментальний відрізок визначається наступним чином: (3,82 с+3,78с+3,9с)/3=3,83с. Швидкість руху пішохода (потерпілого ОСОБА_4 ) визначається наступним чином V=S/t; V=5,57м/3,83с=1,45 м/с. Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він не бачив чи продовжував рухатись автомобіль безпосередньо перед наїздом прямолінійно. Однак в той час, коли він починав переходити дорогу, він бачив з яким саме боковим інтервалом рухався вказаний автомобіль. Після цього потерпілий ОСОБА_4 на пропозицію слідчого вказав як встановити автомобіль, марки «OPEL VIVARO», на проїзній частині на ділянці вулиці Соборна. Автомобіль «OPEL VIVARO» передньою частиною було встановлено на проїзній частині у напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна. За допомогою вимірювальної стрічки (рулетки) було проведено заміри, де встановлено, що відстань від осі правого переднього колеса автомобіля «OPEL VIVARO» до правого краю проїзної частини становить 2,1м. В подальшому, враховуючи розміщений потерпілим ОСОБА_20 транспортний засіб, саме автомобіль, марки «OPEL VIVARO», було заведено двигун автомобіля та при середніх обертах двигуна ввімкнуте ближнє світло фар. Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що відповідає система освітлення вказаного автомобіля тій системі освітлення, яка була. Потерпілий ОСОБА_4 встановив статиста в положенні, в якому він знаходився в момент його виходу на проїзну частину вулиці Соборна в м.Вараш Рівненської області, а саме: будучи повернутим лівою частиною тіла в напрямку дороги Рівненська, а правою частиною тіла повернутим в напрямку перехрестя вулиць Лесі Українки-Набережна-Колгоспна. Після цього з метою встановлення видимості пішохода, що здійснює вихід на проїзну частину дороги від вказаного потерпілим ОСОБА_4 місця наїзду в напрямку дороги Рівненська було відкладено відрізок, довжиною 63,58 (відстань, яку проїжджає транспортний засіб зі швидкістю 60 км/год) за 3,83с (час руху пішохода по проїзній частині, з моменту виходу на дорогу до моменту наїзду, при цьому підрахунки здійснювались наступним чином 60 км/год/3,6=16,6 м, відстань яку проїжджає автомобіль зі швидкістю 60 км/год за 1 с, 16,6х3,83с=63,58 відстань, яку автомобіль проїжджає за 3,83 с). Далі краєм передньої частини кузова автомобіля в напрямку пішохідного переходу на вказаний відрізок був поставлений автомобіль, марки «OPEL VIVARO». При цьому в цей час автомобіль був встановлений з боковим інтервалом 2,1 м від осі правого переднього колеса автомобіля «OPEL VIVARO» до правого краю проїзної частини. Двигун автомобіля «OPEL VIVARO» був заведений та при середніх обертах двигуна ввімкнуте ближнє світло фар. Понятим було запропоновано по черзі зайняти місце водія в салоні автомобіля «OPEL VIVARO». Таким чином встановлено, що при середніх обертах двигуна на ближньому світлі фар із робочого місця водія автомобіля чітко проглядається статист, який в цей час знаходиться на краю проїзної частини в місці, вказаному потерпілим ОСОБА_4 , як місце виходу на дорогу по вулиці Соборна в момент дорожньо-транспортної пригоди. Далі з метою встановлення видимості пішохода, що здійснює вихід на проїзну частину дороги від вказаного потерпілим ОСОБА_4 місця наїзду в напрямку дороги Рівненська було відкладено відрізок довжиною 106,4 м (відстань, яку проїжджає транспортний засіб зі швидкістю 100 км/год за 3,83 с (час руху пішохода по проїзній частині з моменту виходу на дорогу до моменту наїзду 100 км/год/3,6=27,7 м, відстань, яку проїжджає автомобіль зі швидкістю 100 км/год за 1 с, 27,7 мх3,83 с.=106,4 відстань, яку автомобіль проїжджає за 3,83 с. Далі краєм передньої частини кузова автомобіля в напрямку пішохідного переходу на вказаний відрізок був поставлений автомобіль, марки «OPEL VIVARO». При цьому в цей час автомобіль був встановлений з боковим інтервалом 2,1 м від осі правого переднього колеса автомобіля «OPEL VIVARO» до правого краю проїзної частини. Двигун автомобіля «OPEL VIVARO» був заведений та при середніх обертах двигуна ввімкнуте ближнє світло фар. Понятим було запропоновано по черзі зайняти місце водія в салоні автомобіля «OPEL VIVARO». Таким чином встановлено, що при середніх обертах двигуна на ближньому світлі фар із робочого місця водія автомобіля чітко проглядається статист, який в цей час знаходиться на краю проїзної частини в місці вказаному потерпілим ОСОБА_4 як місце виходу на дорогу по вулиці Соборна в момент дорожньо-транспортної пригоди. За результатами проведеного фотографування складено ілюстративну таблицю, а також складено план-схему.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 червня 2019 року (т.2 а.с.213-215) за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 і його представника адвоката ОСОБА_5 призначено судову інженерну автотехнічу експертизу з дослідженням обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, проведення якої доручено експерту Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Згідно з висновком експерта №3.1-345/19 від 20 червня 2019 року, зробленим завідувачем сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_21 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП», при заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці з моменту виходу пішохода на проїзну частину, водій автомобіля OPEL VIVARO, транзитний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 . При заданому комплексі вихідних даних в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, при цьому невідповідність його дій вимогам п.12.4 цих Правил, з технічної точки зору знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «OPEL VIVARO», транзитний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.4, 18.1, 19.1 (а) Правил дорожнього руху України.
Згідно з висновком експерта №3.1-1062/17 від 24 січня 2018 року, складеним головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», стаж експертної роботи з 2007 року, (а.п.75-81) визначити технічну можливість у водія автомобіля «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 в дорожній обстановці за показаннями ОСОБА_6 (варіант 2) та провести оцінку дій водія автомобіля «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в дорожній обстановці за показаннями ОСОБА_6 (варіант 2) не представляється можливим за причиною технічної неспроможності цих показань.

Дослідивши і надавши правову оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , а також письмовим доказам, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Відповідно до положень ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, в тому числі і ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України. Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, полягає у тому, що людина, яка має можливість надати допомогу іншій людині і тим самим врятувати її від смерті або настання інших тяжких наслідків, не робить цього, що свідчить про низькі моральні якості цієї особи. Безпосереднім об`єктом цього злочину є життя та здоров`я людини. Об`єктивна сторона залишення в небезпеці характеризується злочинною бездіяльністю у виді ненадання допомоги потерпілому особою, яка сама поставила його в небезпечний для життя стан. Суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом.
У вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 після наїзду на пішохода ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що такими своїми діями він поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив ОСОБА_4 у небезпеці.
Диспозиція ч.2 ст.286 КК України є бланкетною і для встановлення того, чи були порушені правила безпеки дорожнього руху, необхідно звертатись до Правил дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху в редакції, чинній станом на 22 листопада 2015 року, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Згідно з п.18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Ці вимоги Правил дорожнього руху обвинувачений ОСОБА_6 порушив, що призвело до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є безпека дорожнього руху та здоров`я і життя громадян.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (заподіяння тяжких тілесних ушкоджень) і причинного зв`язку між діянням і наслідками.

Зіставлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечних діянь, встановлених судом, свідчить, що ДТП сталася за участі та з вини обвинуваченого ОСОБА_6 , який керуючи 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 50 хвилин автомобілем, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись від АЗС «Журавлина» в напрямку ринку «Північний» автодорогою по вулиці Соборна м.Вараш Рівненської області, всупереч вимогам п.12.4 і п.18.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався по пішохідному переходу вказаної проїзної частини. У результаті даного наїзду ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів склепіння та основи черепа (лівої скроневої, лобної, клиноподібної зліва, всіх стінок лівої орбіти, медіальної та верхньої стінок правої орбіти), переломів кісток носа, поєднаних із масивними крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (переважно з лівобічною локалізацією), крововиливами в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, накопиченням крові в лобній і основній пазухах, множинними осадненнями та забійними ранами голови, а також контузії лівого ока важкого ступеня з ураженням зорового нерва, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, які за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Отже, в даному випадку причиною настання суспільно небезпечних наслідків у виді травмування потерпілого є порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху і між його діями та наслідками є причинний зв`язок.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних діянь, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують його покарання.

Суд прийняв до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України є необережним тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України є умисним злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.102), за місцем свого проживання характеризується позитивно (а.п.105). Згідно з характеристикою №133 від 18 січня 2016 року, наданою Мульчицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, ОСОБА_6 займається веденням підсобного господарства, з боку жителів сільської ради скарг на нього не надходило.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 самостійно надав автомобіль для проведення слідчих дій, чим активно сприяв розкриттю злочинів. Дана обставина відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України є такою, що пом`якшує його покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України.

Окрім цього, згідно з п.2 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який має матеріальний склад, є часткове добровільне усунення шкоди, завданої цим злочином. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду, заподіяну злочином, передбаченим ч.2 ст.286 КК України, в загальному розмірі 57000 (п`ятдесят сім тисяч) грн., що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , наданими суду, розпискою ОСОБА_4 від 01 грудня 2015 року та розпискою потерпілого ОСОБА_4 від 22 червня 2018 року.

Суд не встановив даних щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинених ним злочинах з огляду на надані ним показання та його поведінку як в процесі досудового слідства, так і під час судового розгляду справи. Щире каяття відрізняється від простого визнання обвинуваченим своєї вини, яке дається під тиском здобутих доказів. У даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 за весь період розгляду справи не попросив пробачення в потерпілого ОСОБА_4 , що вказує на відсутність в нього щирого жалю та розкаяння з приводу скоєного.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України, в даному випадку не встановлено.

Враховуючи фактичні обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України, обставини, які характеризують особу обвинуваченого та пом`якшують його покарання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України, та в межах санкції ч.1 ст.135 КК України. За сукупність цих злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.135 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.2 ст.286 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових злочинів. Призначення додаткового покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України, є неможливим, так як в момент вчинення цього злочину обвинувачений взагалі не мав цього права.
11 жовтня 2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання за ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_6 здійснив рукописний запис про те, що він не заперечує проти застосування стосовно нього акту амністії, та в судовому засіданні просив звільнити його від покарання з цих підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали вказану заяву про застосування акту амністії. Прокурор, потерпілий та його представник не заперечували проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з підстав, передбачених п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 виховує малолітніх дітей, в тому числі сина ОСОБА_22 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим виконавчим комітетом Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області 25 квітня 2016 року (актовий запис №18 від 25 квітня 2016 року), тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений мав дитину, якій не виповнилося 18 років. Із листів Володимирецького районного суду Рівненської області №1/58/2019 від 29 серпня 2019 року і №5/7/2020 від 09 квітня 2020 року слідує, що обвинувачений ОСОБА_6 не позбавлявся батьківських прав протягом 2010-2020 років. Даних, які б вказували про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих злочинів у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, не встановлено. Отже, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування призначеного йому цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі відповідно до п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_4 пред`явив у даному кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_6 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_6 в його користь майнову шкоду в сумі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн. і моральну (немайнову) шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн., завдані йому внаслідок ушкодження здоров`я, скоєними кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.286 і ч.1 ст.135 КК України. В обґрунтування цього позову ОСОБА_4 покликався на травму та тілесні ушкодження, заподіяні внаслідок наїзду на нього 22 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин на автодорозі Соборна м.Вараш на пішохідному переході мікроавтобуса, марки «ОРЕL VIVARO», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , який грубо порушив Правила дорожнього руху, не вжив негайних заходів для попередження наїзду на пішохода при виникненні небезпеки та не надав переваги для руху пішохода по пішохідному переході, зник з місця пригоди, залишивши потерпілого на проїзній частині дороги в небезпечному для життя стані. Згідно з доводами ОСОБА_4 внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди йому завдані тілесні ушкодження у виді: поєднаної травми, відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток основи та склепіння черепа, забою головного мозку середнього ступеня, множинних переломів стінок обох орбіт, перелому кісток носа, полігемосинуса, множинних забійних ран, забоїв м`яких тканин голови та обличчя, контузії OS важкого ступеня, контузійного враження зорового нерву OS, вторинної травматичної не східної субатрофії зорового нерву OS, субкон`юнктивального крововиливу обох очей, багатоуламкового перелому кісток лівої гомілки зі зміщенням, втрати зору лівого ока 0,02-0,03 %, що відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Після отримання вказаних тяжких і складних травм голови, лівого ока, ноги, як зазначив потерпілий, він був госпіталізований спочатку до ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» в м.Вараш, де стаціонарно проходив курс лікування з 22 листопада 2015 року до 24 листопада 2015 року, в подальшому був госпіталізований до Рівненської центральної міської лікарні (нейрохірургічне відділення), де стаціонарно проходив курс лікування з 24 листопада 2015 року до 02 грудня 2015 року, та надалі в зв`язку з складною травмою ока був госпіталізований в інститут очних хвороб і тканинної терапії В.П.Філатова м.Одеса, де проходив стаціонарне лікування з 02 грудня 2015 року до 17 грудня 2015 року, з 29 лютого 2016 року до 10 березня 2016 року та з 02 червня 2016 року до 13 червня 2016 року. ОСОБА_4 вказав, що під час лікування він переніс складні операції із застосуванням МОС (малоінвазивного остеосинтезу), тобто фіксації за допомогою спецзасобів багатоуламкового перелому кісток зі зміщенням. Заявлені позовні вимоги також обґрунтовуються тим, що під час стаціонарного і амбулаторного лікування ОСОБА_4 переміщався за допомогою милиць протягом семи місяців із-за складної травми ноги та голови, під час стаціонарного і амбулаторного лікування на придбання необхідних медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, вітамінів для відновлення функцій організму, медичних обстежень за призначенням лікаря, харчування в медичних закладах ним особисто були витрачені власні кошти в загальній сумі 30458 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн. 80 коп., крім цього на переїзди до місця стаціонарного лікування, тобто з м.Рівне до м.Одеси, з м.Вараш до м.Одеси та в зворотному напрямку ним були витрачені кошти в сумі 27091 (двадцять сім тисяч дев`яносто одної) грн. 14 коп., у зв`язку з тяжкими травмами змушений був наймати послуги таксі для переміщення до місця лікування, оскільки не міг пересуватися самостійно і йому було заборонено пересуватись транспортом загального призначення, а пізніше, коли відчував себе краще, то до м.Одеси добирався потягом. Таким чином, згідно з доводами ОСОБА_4 заподіяна йому майнова шкода внаслідок ушкодження та відновлення здоров`я загалом складає 57549 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн. 94 коп. ОСОБА_4 вказав, що в процесі стаціонарного та амбулаторного лікування він змушений був купляти за власні кошти та вживати спеціальні продукти харчування, що містять кальцій, білок та інші вітаміни, мінерали для зростання кісток черепної коробки та ноги, підтримання та відновлення виснаженого організму, функцій головного мозку після тяжкої травми голови, на придбання яких витратив немалі кошти, перебуваючи в Інституті ім.В.П.Філатова. У позові ОСОБА_4 зазначив, що під час госпіталізації в Інститут очних хвороб ім.В.П.Філатова ОСОБА_6 передав йому на лікування 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. готівкою, які були повністю витрачені на лікування в м.Вараш, у м.Рівне та в Інституті ім.В.П.Філатова, де він лікувався двічі. Після цього, як вказано у позовні заяві, ОСОБА_6 жодного разу з потерпілим не контактував, не цікавився станом його здоров`я та понесеними витратами на його відновлення. Згідно з доводами ОСОБА_4 курс лікування складної травми ока у вказаному медичному закладі з 02 червня 2016 року до 13 червня 2016 року він проходив за власні кошти. При цьому на придбання ліків і медичних препаратів витратив 5260 (п`ять тисяч двісті шістдесят) грн. 15 коп., на харчування у медичному закладі 377 (триста сімдесят сім) грн. 40 коп. та на переїзд до місця лікування і в зворотному напрямку 1491 (одну тисячу чотириста дев`яносто одну) грн. 14 коп., а всього додатково витратив 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн. 69 коп. Окрім цього, в обгрунтування заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 зазначив, що внаслідок наїзду на нього як пішохода транспортного засобу він отримав досить тяжку травму голови, лівого ока, ноги та переніс нестерпні фізичні болі, страх за життя, оскільки, перебуваючи в реанімаційному відділенні ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» та прийшовши до свідомості на той час розумів, що такі травми можуть негативно вплинути на його здоров`я, що в молодому віці може лишитися інвалідом, втратити роботу, репутацію серед колективу і друзів, а також можуть настати негативні зміни в його особистому житті, переживав, що внаслідок таких травм може настати і летальний результат. У подальшому через загрозу життю та здоров`ю був негайно госпіталізований в нейрохірургічне відділення Рівненської міської лікарні, де переніс складні операції, а в подальшому в Інститут очних хвороб ім.В.П.Філатова. ОСОБА_4 пояснив, що під час оперативного і подальшого лікування він переніс значні фізичні та душевні страждання, що негативно вплинуло на психічний стан його здоров`я, погіршився сон, змінилось його нормальне життя, він постійно нервує, переживає, що не може відновити своє здоров`я. В результаті складних та небезпечних для життя травм фактично втратив зір лівого ока, довгий час пересувався за допомогою милиць та майже вісім місяців носив на пошкодженій нозі фіксувальний апарат Костюка, а в подальшому пересувався з палицею. Рішенням ЛКК від 02 серпня 2016 року йому встановлено діагноз посттравматична атрофія зорового нерву лівого ока, в зв`язку з чим визнано інвалідом 3-ї групи. Відновлення стану здоров`я після отриманих травм потребує значних зусиль і матеріальних витрат, в тому числі і таких, що неможливо підтвердити документально, зокрема: щодо посиленого харчування, необхідних додаткових витрат під час майбутнього санаторно-курортного та іншого відновлювального лікування. Крім цього, у поданому цивільному позові ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку з інвалідністю ЛКК йому заборонено працювати на висоті, діючих електроустановках, нічних змінах. Відповідно до стану здоров`я після ДТП наказом ВП «Рівненська АЕС» №735 від 14 липня 2016 року, його було відсторонено від самостійної роботи за фахом та відповідно він втратив пільги, компенсації за умови праці. Внаслідок цього він був вимушено переведений на нижче оплачувану роботу та поніс щорічно втрати у заробітній платі, втрати по надбавках та пільгах, які нараховувались по займаній посаді до скоєного відносно нього злочину. Згідно з твердженнями ОСОБА_4 отримані травми прямо вплинули на погіршення його здібностей та позбавили його можливості їх реалізації по місцю роботи. Ця подія і її наслідки, як вказав ОСОБА_4 , негативно відобразились на його сім`ї в цілому. Його дружина ОСОБА_23 на час ДТП перебувала в стані вагітності і, дізнавшись про дану подію, перенесла сильний емоційний стрес, оскільки перші дні він перебував у реанімаційному відділенні. У подальшому вони спільно дуже переживали, що ці психічні навантаження могли негативно вплинути на перебіг вагітності та врешті на гірші наслідки. На переконання ОСОБА_4 осягнути в повній мірі рівень його моральних страждань, пов`язаних із значним та безповоротним ушкодженням його здоров`я, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи зазначені обставини: тяжкість злочину, ступінь тяжкості заподіяних йому тілесних ушкоджень, душевних і фізичних страждань, заподіяння значного майнового збитку, а також ті обставини, що відповідач, проявивши байдужість до його життя після скоєного ДТП, зник з місця пригоди, залишивши у вкрай тяжкому стані, без свідомості на проїзній частині дороги в темну пору доби, піддавши повторному ризику наїзду інших транспортних засобів, заподіяну моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює у розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.
У судовому засіданні потерпілий і цивільний позивач ОСОБА_4 і його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали вказаний цивільний позов, заявлений до ОСОБА_6 , у частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. із наведених підстав і мотивів, а в іншій частині вимог щодо відшкодування майнової шкоди в сумі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн. просили залишити без розгляду. З цього приводу 13 квітня 2020 року ОСОБА_4 подав у суд відповідну письмову заяву, в якій вказав, що на лікування травм та відновлення здоров`я під час стаціонарного та амбулаторного лікування він витратив власні кошти в загальній сумі 57549 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн, з яких ОСОБА_6 добровільно відшкодував йому витрати, пов`язані саме з лікуванням, у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. під час стаціонарного лікування та решту суми заподіяних матеріальних збитків у сумі 7000 (сім тисяч) грн. під час розгляду справи по суті.
Заперечень проти цивільного позову ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 не подали, зазначивши про те, що це їх право.
На початку судового розгляду обвинувачений і цивільний відповідач ОСОБА_6 та його захисник і представник відповідно адвокат ОСОБА_7 визнали позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в сумі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн. та повністю не визнали позов ОСОБА_4 в іншій частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. У подальшому не заперечували проти залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_4 в частині відшкодування майнової шкоди та частково визнали інші позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., зазначивши, що вказаний розмір моральної шкоди ОСОБА_6 відшкодував ОСОБА_4 добровільно відповідно до поданої суду розписки.
Таку позицію цивільного відповідача ОСОБА_6 і його представника, висловлену під час судових дебатів, яка змусила суд повернутися до стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами, ОСОБА_4 і його представник вважають зловживанням процесуальними правами, що вчинено з метою безпідставного затягування та перешкоджання розгляду даної справи в частині вирішення заявленого потерпілим цивільного позову. У заяві від 13 квітня 2020 року представник цивільного позивача ОСОБА_4 також вказав, що обрана ОСОБА_6 позиція є його намаганням уникнути відповідальності за скоєні злочини в частині відшкодування заподіяних збитків в цілому та майнової шкоди насамперед, а маніпулювання очевидними фактами, намагання видати бажане за дійсне та завести суд в оману є очевидним зловживанням процесуальними правами згідно з ст.44 ЦПК України, що є неприпустимим. У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_5 просив суд залишити без розгляду усну заяву обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_6 і його захисника та представника адвоката ОСОБА_7 щодо обгрунтування усних заперечень проти цивільного позову.
Вказану заяву адвоката ОСОБА_5 представник цивільного відповідача вважає безпідставною. Після дослідження судом доказів, поданих стороною цивільного позивача в обгрунтування факту заподіння злочином майнової шкоди та її розміру адвокат ОСОБА_7 змінив свою позицію щодо цивільного позову ОСОБА_4 в цій справі та просив виключити з числа доказів подані цивільним позивачем і його представником документи про витрати на перевезення, використання послуг таксі та на сплату благодійних внесків, що, на його думку, не є майновою шкодою, завданою злочином, а також у зв`язку із наявністю в нього сумніву щодо факту використання ОСОБА_4 послуг таксі через зазначені в документах маршрути і їх кілометраж, а також через відсутність даних про належність використаних транспортних засобів до інва-таксі, призначених для перевезення осіб із обмеженими фізичними можливостями, та про належність ОСОБА_24 до суб`єктів підприємницької діяльності і наявність в нього права на здійснення такого виду діяльності. Інші документи медичних установ та аптек щодо придбання ОСОБА_4 ліків і медичних препаратів представник ОСОБА_6 вважає вірними та такими, що підтверджують розмір дійсної майнової шкоди, завданої злочином, тому різницю, що залишається внаслідок віднімання вказаної сукупної суми майнових витрат потерпілого від 50000 (п`ятдесяти тисяч) грн., переданих його брату ОСОБА_6 на дев`ятий день після ДТП, просить зарахувати у відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні решти вимог відмовити.
Цивільний відповідач ОСОБА_6 підтримав вказану позицію свого представника щодо цивільного позову ОСОБА_4 .
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, суд врахував наступне.

Згідно з епікризом №6346 ОСОБА_4 лікувався в травматологічному відділенні (реанімація) Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» з 22 листопада 2015 року до 24 листопада 2015 року у зв`язку з діагнозом: важка відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, уламковий перелом скроневої кістки зліва, перелом крила клиноподібної кістки зліва, ретробульбарне ураження зорового нерву зліва, відкритий уламковий перелом кісток лівої гомілки.
Епікриз Рівненської центральної міської лікарні нейрохірургічного відділення №22695 підтверджує, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії з 24 листопада 2015 року до 02 грудня 2015 року з діагнозом: поднана травма, відкрита ЧМТ, перелом кісток основи та склепіння черепа, забій головного мозку середнього ступеня, множинні переломи стінок обох орбіт, перелом кісток носа, полігемосинус, множинні забійні рани, забої м`яких тканин голови та обличчя, контузія OS важкого ступеня, контузійне ураження зорового нерва OS, вторинна травматична нисхідна, субатрофія зорового нерва OS, субкон`юктивальний крововилив обох очей, багатоуламковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням.

Медичні заключення Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П.Філатова (історії хвороби №606199, №609263, №613238) свідчать, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні посттравматичної паталогії ока у період часу з 02 грудня 2015 року до 17 грудня 2015 року, з 29 лютого 2016 року до 10 березня 2016 року, з 02 червня 2016 року до 13 червня 2016 року з діагнозом: результат ЗЧМТ, субкон`юктивальний крововилив, перелом стінок орбіти (праве око); результат ЗЧМТ, контузія очного яблука, часткова атрофія зорового нерва, перелом стінок орбіти (ліве око). Згідно з вказаними медичними заключеннями Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П.Філатова гострота зору лівого ока становила 0,01 нк ексц при надходженні та при виписці 0,03-0,04 нк ексц, перспектив для відновлення зору на ліве око немає.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста ЛКК Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня Рівненської обласної ради» №4395 від 02 серпня 2016 року у ОСОБА_4 встановлена гострота зору на ліве око 0,03 та діагноз посттравматична атрофія зорового нерва лівого ока.

Із виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0694834 та з довідки Кузнецовської міжрайонної МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0694834 від 15 вересня 2016 року судом з`ясовано, що з 15 вересня 2016 року ОСОБА_4 довічно встановлена третя група інвалідності внаслідок загального захворювання по зору у зв`язку з діагнозом МСЕК: посттравматична атрофія зорового нерву лівого ока OS 0.03 н/к, згідно медичного показання він може працювати електрослюсрем без роботи на висоті, діючих електроустановок, нічних змін (акт №95 від 15 вересня 2016 року).

Наказом відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №735 від 14 липня 2016 року «Про відсторонення від самостійної роботи та відміну пільг та компенсацій за умови праці» ОСОБА_4 з 11 липня 2016 року відсторонено від самостійної роботи електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій 4 розряду лабораторії САР ЦТАВ та визначено йому робоче місце з нормальними умовами праці з відміною наступних пільг та компенсацій за особливо шкідливі та особливо важкі умови праці: пільговий Список на пенсію №1, доплата за умови праці 16 %, скорочений робочий тиждень, талони ЛПХ, додаткова відпустка згідно з додатком №6 до наказу від 29 жовтня 2013 року №1874 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці цеху теплової автоматики та вимірювань.

Згідно з наказом відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №775 від 29 липня 2016 року «Про результати медичного огляду працівників ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_4 електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій ЦТАВ з 30 липня 2016 року не допущено до роботи у шкідливих факторах виробничого середовища та до певних видів робіт як працівника, якому за результатами медичного огляду протипоказана робота під дією вказаних факторів виробничого середовища та заборонено залучення до певних видів робіт іонізуюче випромінювання, ДЕУ.

Рішенням ЛКК №191 від 16 квітня 2020 року Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» підтверджено, що ОСОБА_4 має діагноз посттравматична атрофія зорового нерву OS, вторинна розхідна косина OS. Згідно вказаного медичного заключення ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря окуліста та потребує подальшого спостереження та періодичного лікування.

Окрім вказаних документів, суд врахував досліджені висновки судово-медичних експертиз та інші документи медичних установ і аптек щодо тілесних ушкоджень, діагнозу ОСОБА_4 та придбання ним ліків і медичних препаратів у зв`язку з лікуванням від отриманої травми, що додані до цивільного позову в обгрунтування заявлених вимог.

Суд встановив, що ОСОБА_4 (брат потерпілого) отримав від обвинуваченого ОСОБА_6 кошти в ромірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. на лікування потерпілого ОСОБА_4 01 грудня 2015 року, про що свідчить відповідна розписка ОСОБА_4 від 01 грудня 2015 року. Отже, вказані кошти в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. були надані обвинуваченим ОСОБА_6 саме на лікування потерпілого ОСОБА_4 , а не з метою відшкодування завданої моральної шкоди. Наведене також узгоджується з іншими встановленими судом обставинами, які свідчать, що саме у цей період часу відбувалося стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 і у зв`язку з його потребою в лікуванні здійснювалося придбання ліків та медичних препаратів.

Будь-яких даних, які б заперечували вказане цільове призначення наданих ОСОБА_6 коштів у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. на лікування потерпілого ОСОБА_4 , цивільним відповідачем і його представником суду не надано.

Витрати, пов`язані з доставкою потерпілого ОСОБА_4 в заклад охорони здоров`я відносяться до витрат, які пов`язані з його лікуванням та належать до майнової шкоди, завданої злочинами.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, суд застосував такі норми цивільного права.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду . Так, згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 ч.2 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

За правилами, встановленими ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
З наведених підстав суд прийшов до висновку, що злочинами, що передбачені ч.1 ст.135 і ч.2 ст.286 КК України та вчинені ОСОБА_6 завдано потерпілому ОСОБА_4 моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з каліцтвом та отриманими тілесними ушкодженнями, які є тяжкими. З врахуванням встановлених судом обставин, а саме: характеру вчинених ОСОБА_6 злочинів, характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_4 , їх глибини, стану здоров`я потерпілого, неможливості відновлення зору на ліве око, погіршення здібностей потерпілого ОСОБА_4 та позбавлення його можливості реалізації попередніх здібностей за обраною раніше спеціальністю і видом трудової діяльності у зв`язку з отриманою важкою травмою, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, суд вважає за належне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.
Вказаний розмір відповідає засадам справедливості і розумності. При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 суд взяв до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року, щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви з іншого. Таким чином, цивільний позов ОСОБА_4 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої злочинами, підлягає частковому задоволенню в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити за необгрунтованістю. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її збагачення.
Згідно з розпискою ОСОБА_4 від 22 червня 2018 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 7000 (сім тисяч) грн. в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди по факту спричинення тілесних ушкоджень внаслідок ДТП.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 подав суду заяву про залишення без розгляду його позову, заявленого до ОСОБА_6 в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) грн. Вказана заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Вараської міської ради, Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради і Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» в порядку ст.128 КПК України пред`явлено до ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Зокрема, прокурор просить суд стягнути з ОСОБА_6 на рахунок бюджету м.Вараш 6215 (шість тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 28 коп., на рахунок бюджету м.Рівне 2331 (дві тисячі триста тридцять одну) грн. 74 коп. та на рахунок Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» 4585 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 95 коп.

Вараська міська рада Рівненської області, як слідує із листа №1313/02.3-28/05 від 11 жовтня 2019 року, не заперечує проти стягнення вказаних витрат, пов`язаних із стаціонарним лікуванням ОСОБА_4 в Державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України», що утримується за рахунок медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам та коштів бюджету міста Вараш. У листі №119 від 28 січня 2020 року Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» підтвердив, що вказаний заклад фінансується з місцевого бюджету та підтримує заявлений прокурором позов.
28 лютого 2020 року Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося в суд із клопотанням про розгляд справи без участі його представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (лист №01-15/409/291 від 24 лютого 2020 року).
У листі №01-809 від 11 вересня 2018 року Державна установа «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» просила суд розглянути справу у відсутності її представника. Зміст вказаної заяви свідчить, що Державна установа «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» підтримує позов прокурора в повному обсязі.
З листа Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №1079 від 14 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував у стаціонарі цього закладу в період часу з 22 листопада 2015 року до 24 листопада 2015 року. Згідно з доданим розрахунком вартість лікування і перебування хворого в стаціонарі вказаного медичного закладу становить 6215 (шість тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 28 коп.
Відповідно до листа Центральної міської лікарні №1-9/2155 від 21 серпня 2017 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні вказаної лікарні з 24 листопада 2015 року до 02 грудня 2015 року. Сума витрат цієї лікарні становить 2331 (дві тисячі триста тридцять одну) грн. 74 коп.
У листі №03-168 від 28 серпня 2017 року Державна установа «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» підтвердила, що витрати знаходження та лікування ОСОБА_4 в стаціонарному відділенні відновлювально-реконструктивної мікрохірургії посттравматичної паталогії ока за рахунок коштів вказаної установи з 02 грудня 2015 року до 17 грудня 2015 року становить 4585 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 95 коп.
Під час судового розгляду прокурор повністю підтримав вказані позовні вимоги про стягнення витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, ОСОБА_4 , що заявлені до ОСОБА_6 .
Цивільний відповідач ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 повністю визнали вимоги цивільного позову, поданого прокурором у порядку ст.128 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Судом встановлено, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю. Отже, з наведених підстав позов прокурора, заявлений в цьому кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Вараської міської ради, Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради і Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» в порядку ст.128 КПК України до ОСОБА_6 про стягнення витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);
4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
У даному кримінальному провадженні автомобіль, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до зняття з реєстрації мав реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно з постановою слідчого слідчого відділення Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 24 листопада 2015 року (а.п.23-24) визнано та прилучено в якості речового доказу до матеріалів даного кримінального провадження за №0000954, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2015 року, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення. Отже, питання про його долю відповідно до ч.9 ст.100 і п.2 ч.4 ст.374 КПК України підлягає вирішенню судом. При цьому суд врахував, що саме цим транспортним засобом обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено злочини, передбачені ч.1 ст.135 і ч.2 ст.286 КК України, і на ньому наявні сліди вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 17 листопада 2015 року, тобто до моменту вчинення цих злочинів ОСОБА_6 купив вказаний транспортний засіб згідно з довідкою-рахунком ТОВ «Мотард» серії ААЕ №959056 від 17 листопада 2015 року (а.п.15). Вчиняючи злочини 22 листопада 2015 року під час керування вказаним транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_6 знав про використання ним цього транспортного засобу у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135 і ч.2 ст.286 КК України. За таких обставин, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ автомобіль, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до зняття з реєстрації мав реєстраційний номер НОМЕР_4 , підлягає конфіскації. Ліве бокове дзеркало заднього виду від автомобіля, марки «ОРЕL VIVARO», та пластмасові уламки частин автомобіля, які є речовими доказами в даному кримінальному провадженні згідно з постановою слідчого слідчого відділення Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 08 грудня 2015 року (а.п.19-20), необхідно знищити так як вони не мають ніякої цінності і не можуть бути використаними.
Процесуальні витрати на залучення експертів Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 7928 (сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн. 90 коп., які документально підтверджені, згідно з ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

З врахуванням викладених обставин, на підставі ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст.128, 129, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупності злочинів, передбачених ч.1 ст.135 і ч.2 ст.286 КК України, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування вказаного призначеного покарання.

Цивільний позов прокурора, заявлений в цьому кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Вараської міської ради, Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради і Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» до ОСОБА_6 про стягнення витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь бюджету м.Вараш Рівненської області витрати на стаціонарне лікування в Державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» особи, потерпілої від злочину, - ОСОБА_4 в сумі 6215 (шість тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь бюджету м.Рівне Рівненської області витрати на стаціонарне лікування в Центральній міській лікарні особи, потерпілої від злочину, - ОСОБА_4 в сумі 2331 (дві тисячі триста тридцять одної) гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» витрати на стаціонарне лікування в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П.Філатова Національної академії медичних наук України» особи, потерпілої від злочину, - ОСОБА_4 в сумі4585 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 95 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, в задоволенні відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, залишити без розгляду.

Речові докази в даному кримінальному провадженні: автомобіль, марки «ОРЕL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до зняття з реєстрації мав реєстраційний номер НОМЕР_4 , конфіскувати; ліве бокове дзеркало заднього виду від автомобіля, марки «ОРЕL VIVARO», та пластмасові уламки частин автомобіля знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 7928 (сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 90 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - в цей самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1