Справа № 188/448/20
Провадження № 1-кс/188/113/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2020 року Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка клопотання старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 18.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с. Ізюмське Борівського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює водій автомобіля екстренної медичної допомоги Петропавлівської ЦРЛ, офіційно не одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України

за участю:

прокурора Петропавлівського відділу

Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4

старшого слідчого СВ Петропавлівського ПВ

Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській

області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Петропавлівського районного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтуванні клопотання вказала, що 18.03.2020 року до ЧЧ Петропавлівського ВП із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що в ніч на 18.03.2020 року в період часу з 18.00 години до 02.00 години невідома особа, шляхом пошкодження вікна, проникла до середини будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали ноутбук марки ASUS X540S та інші ТМЦ, що належать ОСОБА_6 , чим потерпілому спричинено матеріальну шкоду на суму 10 000 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 18.03.2020 внесено до ЄРДР за № 0000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , або його співмешканка ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_2 , оскільки остання продала викрадений із домоволодіння ОСОБА_6 ноутбук марки ASUS X540S ОСОБА_8 .

Зважаючи на вище викладене, по указаному кримінальному провадженню, на підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 1-кс/188/107/2020 від 06.04.2020 року було проведено обшук у домоволодінні ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2 та в ході проведення обшуку були вилучені речі, що були викрадені із домоволодіння ОСОБА_6 , а саме : глюкометр «Акку Чек» у чорному чохлі, ланцюжок із жовтого металу, зв`язка ключів. До того ж, у ході проведення обшуку було виявлено кросівки чоловічі на шнурівці, у яких був взутий ОСОБА_5 під час вчинення крадіжки із домоволодіння ОСОБА_6 , та робоча печатка на ліву руку, так як така ж сама печатка на праву руку була залишена на місці вчинення злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , в один із днів у період часу з 01 по 15 березня 2020 року, працюючи разом із гр. ОСОБА_6 водіями на одному місці роботи, дізнався про те, що ОСОБА_6 за місцем проживання зберігає велику суму грошей та що в ніч з 17 на 18.03.2020 року останній буде відсутній вдома і у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_5 , 17.03.2020 року приблизно о 22.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку гр. ОСОБА_6 , що розміщений за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливими намірами, заздалегідь взявши з собою металеву фомку, прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 за вказаною адресою, де будучи достовірно обізнаним про те, що власники домоволодіння вдома відсутні, скориставшись тим, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає, зі сторони городу, перелізши через сітку-рабицю, що огороджує домоволодіння, проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , керуючись корисливими намірами, за допомогою металевої фомки, яку взяв з собою з метою вчинення злочину, відтиснувши пластикове вікно, що веде до приміщення кочегарні вказаного будинку, через вікно, незаконно проник до середини будинку гр. ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 , діючи зі злочинним наміром, направленим на таємне викрадення майна ОСОБА_6 з будинку останнього, керуючись корисливими намірами, умисно, таємно, шляхом проникнення в житло, викрав товарно-матеріальні цінності, що належать ОСОБА_6 , а саме:

- ноутбук марки «ASUS» X 540S, вартістю 4500 гривень

- мобільний телефон марки «НТС», вартістю 1000 гривень

- глюкометр марки «Accu Chek Active», вартістю 500 гривень

- грошові кошти в сумі 500 гривень,

- кулон, виготовлений із золота у вигляді «Хрестика», 585 проби, вагою 3,9 г, вартістю 10000 гривень

- каблучка, виготовлена із золота, 585 проби, вагою 5 г, вартістю 3000 гривень

- каблучка, виготовлена із золота, 585 проби, вагою 5 г, вартістю 3000 гривень

- ланцюжок із медичного золота, вартістю 300 гривень

Після чого ОСОБА_5 викрадене майно виніс з будинку через вікно, у яке він проник до середини та разом з викраденим зник з місця пригоди.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 22800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

В ході досудового розслідування:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с. Ізюмське Борівського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює водій автомобіля екстренної медичної допомоги Петропавлівської ЦРЛ, офіційно не одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України

11.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході допиту підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненій крадіжці свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що 17.03.2020 близько 22.00 годині, він пішов до будинку ОСОБА_9 , що на ГРП, переконався, що в будинку нікого не має, так як в будинку не горіло світло. Шляхом зламу віконної рами, проник у середину будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 500 грн. з гаманця, зв`язку ключів з сумки, 2 золотих обручки, хрестик золотий, ланцюжок позолочений («медичне золото»), ноутбук ASUS X540S, глюкометр. Всі золоті речі, а саме 2 золотих обручки та хрестик, він здав до ломбарду, що м. Павлоград по вул. Горького, десь через 2-3 дні після того як викрав їх із будинку. Ланцюжок також хотів закласти до ломбарду, однак виявилося, що воно позолочене і тому його не взяли. З ломбарду він отримав близько 7 000 грн. Ноутбук ОСОБА_10 продав знайомому таксисту ОСОБА_8 за 1200 грн. Зв`язку ключів та глюкометр залишив у себе вдома.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного злочину підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.03.2020 року, в ході проведення якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , та виявлено сліди низу взуття, із якого виготовлено гіпсовий зліпок та печатка на праву руку робоча.

- протоколом огляду та вилучення ноутбука марки ASUS X540S від 01.04.2020 року у ОСОБА_8

- Протоколом обшуку від 09.04.2020 року, в ході проведення якого було вилучено глюкометр, ланцюжок із жовтого металу (медичного золота), кросівки ОСОБА_5 , у які він був узутий під час вчиненні крадіжки із домоволодіння ОСОБА_6 , робочу перчатку на ліву руку.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , котрий придбав ноутбук у співмешканки ОСОБА_5

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_5 та повідомила про те, що саме вона продавала ноутбук ОСОБА_8 , а викрадені її чоловіком прикраси із золота продала до ломбарду м. Павлограда Дніпропетровської області.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 3 до 6 років.

У зв`язку з викладеним виникає необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, наявність ризику спробі переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 мається обґрунтована підозра у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_5 може перешкоджати явці до слідчого або суду свідків, впливати на свідків з метою зміни показів або відмовитись від них, намагаючись у такий спосіб уникнути покарання.

Наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що в ході проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_5 було виявлено та вилучено речі, походження яких господар домоволодіння так і не зміг пояснити, а отже на даний час проводиться перевірка на причетність ОСОБА_5 до вчинення інших крадіжок чужого майна, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і таким чином останній може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176 178, 182, 184, 199 КПК України, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, прохає його задовольнити повністю, але всі ризики, що вказані у клопотання не обґрунтувала. Інших належних доказів слідчим не надано. Слідча не заперечувала той факт, що під час затримання , після проведення слідчої дії, підозрюваний сам з`явився до відділу поліції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважав, що про наявність вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому просив обрати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені у ст. 177 КПК України були підтверджені доказами зібраними під час досудового слідства.

Підозрюваний просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою обрання запобіжного заходу підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4).

Вважаю, що стороною обвинувачення зібрано недостатньо доказів, які свідчать про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, слідчий суддя критично ставиться до наданих стороною обвинувачення письмових доказів, вважає їх неналежними і такими, що не можуть бути прийняті слідчим суддею як належні та допустімо у розумінні ст.. 89 КПК України. У судовому засіданні не були спростовані доводи підозрюваного про те, що він має сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, що ставить під сумнів обґрунтованість клопотання слідчого. Доказів його впливу на свідків чи потерпілих немає.

Отже, ні слідчими, ні прокурором не доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті і не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вказані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, традиційно, у своїй практиці особливу увагу акцентує на необхідності ретельного підходу при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання чи продовженні його дії, а наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні, з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи, є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому визначається, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний , соціальний стан особи, її зв`язками з державною у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд також вважає, що до моменту закінчення кримінального провадження існує ризик ухилення від слідства і суду підозрюваного, але він може бути попереджений шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, вказаним в ст.177 КПК України, однак в п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» висловлена правова позиція, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні, з якою слід погодитися стосовно випадку, що розглядається, адже прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у його клопотанні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім запобіжним заходом для підозрюваного є домашній арешт, який зможе запобігти ризику ухилення підозрюваного від досудового слідства або суду.

Який згідно з ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати забіжний захід у виді домашнього арешту без електронних засобів контролю, що не перевищує двох місяців.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 182 ,п. 5 ч. 1 ст. 183, 184, 194, 196, 202. 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000171 від «18» березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло, де він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 21:00 до 06:00 години протягом доби.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту рахувати з 11.04.2020 року по 09.06.2020 року або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл. 18 параграф 1 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена «__ » ______ року о « _____ » год. «____» хв.

Суть ухвали пояснена, покладені на мене обов`язки, відповідальність за їх невиконання та порядок подачі скарги роз`яснено.

___________________ ОСОБА_5