Єдиний унікальний № 243/4077/20
Провадження № 1-кп/243/639/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 20.04.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 30.01.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, звільнився 26.12.2016 року на підставі відбуття строку покарання; 2) 16.03.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2020 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , який має не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, проходячи по вул. Лисичанській м. Слов`янська, зустрівся з раніше знайомою ОСОБА_6 , яка тримала в руках власний мобільний телефон марки SAMSUNG, модель J2 Prime, в корпусі чорного кольору, в чохлі синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зав`язалась розмова, в ході якої між ними виник конфлікт, та у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який ОСОБА_5 , приблизно о 10-25 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, вихопив з руки ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон та, не реагуючи на заклики потерпілої припинити протиправні дії, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1141,07 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, та призначити узгоджене ними покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

30.04.2020 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000801, та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Письмову згоду на укладення зазначеної угоди надала потерпіла ОСОБА_6 , що відповідає вимогам абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 - у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також, що він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пп. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 16.03.2020 року за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який не сплачено.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за № 13 від 11.12.2015 року, якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.
Таким чином, ОСОБА_5 слід призначати покарання відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 квітня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2020 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та штраф у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 грн., який виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання після набуття вироком законної сили.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1