Справа № 524/980/20
Провадження № 1-кс/524/797/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000624 від 22.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 лютого 2020 року за клопотанням слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000624 від 22.02.2020 року.
Обґрунтовуючи клопотання, володілець майна зазначає, що на даний час в застосуванні арешту частково відпала потреба, оскільки відповідно до висновку судового експертного дослідження № 17/5342/2Д від 21.02.2020 року ідентифікаційне номерне позначення кузова « НОМЕР_1 » наданого на дослідження автомобіля "Volkswagen Passat" номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску зміні не піддавалось та є первинним, що у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування в частині використання транспортного засобу та проведення будь-яких ремонтних робіт, адже, порушує права особи на вільне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.
Слідчий, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Вислухавши думку володільця майна, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді від 26.02.2020 року клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000624 від 22.02.2020 року, задоволено частково, та накладено арешт на двигун автомобіля марки "Volkswagen Passat" номерний знак НОМЕР_2 , номерне позначення кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , фактичним володільцем відповідно до довіреності НОЕ 669952 є ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, з метою збереження речового доказу. Місцем зберігання вилученого автомобіля марки "Volkswagen Passat" номерний знак НОМЕР_2 , номерне позначення кузова НОМЕР_1 визначено майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 ч. 2 статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи висновки проведеного криміналістичного дослідження, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвал про накладення арешту на майно та її законності, що мало місце і є виключною прерогативою суду, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 16, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000624 від 22.02.2020 року, задовольнити частково.

Дозволити демонтувати двигун автомобіля марки "Volkswagen Passat" номерний знак НОМЕР_2 , номерне позначення кузова НОМЕР_1 та залишити його на зберігання на території Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Повернути автомобіль марки "Volkswagen Passat" номерний знак НОМЕР_2 , номерне позначення кузова НОМЕР_1 володільцю ОСОБА_3 .

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Згідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти даної ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1