Справа № 462/3514/19
провадження 1-кс/462/2882/19
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, у якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002187 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Свою скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною і безпідставною, була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України. Стверджує, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, що порушує її права як потерпілої, зокрема, отримати державний захист від злочину.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 проти вимог скарги заперечила, зазначивши, що оскаржувана постанова слідчого від 28.11.2019 року є вмотивованою і винесена з дотримання вимог КПК України. Натомість, вважає доводи скаржника щодо недослідження слідчим ряду обставин у кримінальному провадженні безпідставними.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, проте її неявка, з огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги, крім того СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області було надано слідчому судді на вимогу матеріали кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року.
Заслухавши доводи скаржника та прокурора, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0002187, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У судовому засіданні встановлено, що 08.07.2014 року до Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину, а саме: умисного невиконання ПП «Нива-В.Ш.» та службовими особами відділу примусового виконання рішень УДВС ГУ юстиції у Львівській області рішення Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року.
Слідчим Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2019 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 ст.91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і відповідно основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.
Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження, серед яких встановленння відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1).
Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як встановлено при розгляді скарги, слідчим ОСОБА_5 винесено 28.11.2019 року оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження в межах наданих їй повноважень і в порядку, передбаченому КПК України.
З постанови слідчого від 28.11.2019 року вбачається, що вона дійшла висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, виходячи з того, що невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. При цьому, 15.01.2014 року у справі №914/2964/13 Вищим господарським судом України прийнято рішення, яким скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 року, рішення господарського суду Львівської області від 07.10.2013 року залишено в силі. Даним рішенням визнано недійсними протокол проведення прилюдних торгів, акт державного виконавця, жодних зобов`язань резолютивна частина рішення суду не містить. А відтак, таке рішення не підлягало примусовому виконанню певним суб`єктом, зокрема ГУЮ у Львівській області, його підрозділами, чи ПП «Нива В.Ш.».
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приймає до уваги і вважає підставними доводи прокурора, що рішенням Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року не ухвалено рішення по суті спору і таке не підлягало безпосередньому виконанню, а підтверджувало правильність вирішення спору рішенням господарського суду Львівської області від 07.10.2013 року.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0002187 було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин, повідомлених ОСОБА_3 в заяві про вчинення злочину, яка надійшла 08.07.2014 року до Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, та встановлення можливої причетності ПП «Нива-В.Ш.» та службових осіб відділу примусового виконання рішень УДВС ГУ юстиції у Львівській області до невиконання рішення Вищого господарського суду України від 15.01.2014 року. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Оцінивши обставини кримінального провадження, суд вважає, що постанова слідчого ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим безсумнівно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0002187 від 08.07.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1