Справа № 357/753/20
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки, Тетіївського району, Київської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого начальником Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління юстиції в Київській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.367 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
03 квітня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №20000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2020 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_8 на підставі виконавчого листа №2/357/293/16 від 23 грудня 2016 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення коштів з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в сумі 133 978,94 грн., 05 вересня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54610813.

Цього ж дня, державним виконавцем ОСОБА_8 винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_9 .

Крім цього, державним виконавцем ОСОБА_8 на підставі виконавчого листа №2/357/3750/16 від 27 березня 2017 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 боргу в сумі 266 682,61 грн., 13.08.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56976989.

В подальшому, державним виконавцем ОСОБА_8 , 16 серпня 2019 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, на підставі якої об`єднано виконавчі провадження №54610813 та №56976989 у зведене виконавче провадження №59829841.

19 вересня 2018 року державним виконавцем ОСОБА_8 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_2 , за результатами якої описано квартиру, яка розташована на першому поверсі будинку, складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 34,3 кв. м.

З метою з`ясування вартості описаного та арештованого майна, державним виконавцем ОСОБА_8 , 11 грудня 2018 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Приватна Експертна Служба». Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано товариство надати письмовий висновок з питань вартості описаного майна - квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 .

На підставі вказаної постанови ТОВ «Приватна експерта служба», 08 серпня 2019 року виконано звіт про оцінку квартири АДРЕСА_4 , вартість якої склала 331 400, 00 грн. (триста тридцять одну тисячу чотириста) гривень.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання №342 та №344 від 16 січня 2020 року, виданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради встановлено, що неповнолітні:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 08 липня 2012 року по теперішній час.

- ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 02 грудня 2008 року по теперішній час.

Однак, всупереч вимог ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, пунктів 3,4 Порядку начальник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 , без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду, 16 серпня 2019 року подав до державного підприємства «СЕТАМ» заяву №58353 на реалізацію арештованого майна квартири АДРЕСА_4 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_9 в якій проживають та зареєстровані неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу №442594 про проведення електронних торгів, 05 листопада 2019 року ДП «СЕТАМ» реалізовано вищевказану однокімнатну квартиру, реєстраційний номер лоту 381397, переможцем торгів став ОСОБА_13 , ціна продажу склала 255 178,00 грн.

Державним виконавцем ОСОБА_8 , 20 листопада 2019 року складено акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, який затверджений начальником відділу ОСОБА_5 .

Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріальної округу Київської області ОСОБА_14 , 09 грудня 2019 року видано ОСОБА_13 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 34,3 кв. м., житловою площею 17,6 кв. м., яке зареєстровано в реєстрі №1090.

31 березня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру, у службовій недбалості, а саме: у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободи та інтересам окремих громадян, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вище вказаного злочину (кримінального правопорушення) підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_9 від 17 січня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення;

- довідками про реєстрацію місця проживання №342 та №344 від 16 січня 2020 року, виданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради встановлено, що неповнолітні: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 08 липня 2012 року по теперішній час. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 02 грудня 2008 року по теперішній час;

-свідоцтвами про народження неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- листом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 22 січня 2020 року №68, згідно з яким дозвіл на продаж квартири не надавався;

- допитом потерпілої ОСОБА_9 , згідно з яким їй нічого не відомо про продаж її квартири, жодних документів вона не отримувала;

- допитом потерпілої ОСОБА_15 згідно з яким їй нічого не відомо про продаж її квартири, жодних документів вона не отримувала;

- матеріалами зведеного виконавчого провадження №59829841, оригінал якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено в Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. У вказаному провадженні відсутній дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на продаж квартири;

- оригіналами документів з державного підприємства «СЕТАМ», щодо проведення електронних торгів з продажу квартири, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді. У вказаних документах відсутній дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на продаж квартири;

- документами вилученими на підставі ухвали слідчого судді в приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_14 , якою 09 грудня 2019 року видано ОСОБА_13 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., яке зареєстровано в реєстрі №1090;

- копією наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області від 05 грудня 2018 року №1796/4 переведено, 05 грудня 2018 року на посаду начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зі збереженням 6 (шостого) рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, слідчий вважає що є ряд обставин, які дають підстави об`єктивно вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та відповідно у разі визнання його винним останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності від вчиненого злочину; ОСОБА_5 може впливати свідка у кримінальному провадженні - державного виконавця ОСОБА_8 , яка підпорядковується йому та може вчиняти інші протиправні дії відносно неї, спрямовані до її відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину або зміни таких показань; ОСОБА_5 на даний час займає посаду начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та відповідно має доступ до всіх документів відділу, інформаційної бази, має можливість, як начальник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчиняти інші протиправні кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав, зазначивши, що стосовно підозрюваного існують ризики, вчиняти нові аналогічні злочини (кримінальні правопорушення) та впливати на свідка по справі - державного виконавця ОСОБА_8 , просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував, щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість оголошеної підозри та відсутність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України,

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.
31 березня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру, у службовій недбалості: у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободи та інтересам окремих громадян, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Натомість, клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені у ст.177 КПК України, і їх перерахування.
Слідчий суддя вважає, жодним чином не доведеним та голослівним посилання у клопотанні на такі ризики, як можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, такі твердження слідчого та прокурора про наявність зазначених ризиків не відповідають вимогам КПК України, де зазначено, що в клопотанні слідчого повинен міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст.91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, і не доведено, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.91, 92, 177, 178, 179, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 10 квітня 2020 року, о 8 годині 50 хвилин.
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1