ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/810/20 Справа № 210/6654/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001872 06 жовтня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єревана республіки Вірменія, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 47 329 грн., моральної шкоди 100 000 грн. та витрати на надання правової допомоги 6 000 грн.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та витрати на надання правової допомоги 6 000 грн.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання вирішено раховувати з 09 жовтня 2018 року.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Кривому Розі Дніпропетровської області умисного вбивства, тобто умисного заподіяння смерті іншій особі, за наступних обставин.
В ніч на 06 жовтня 2018 року ОСОБА_7 відпочивав в приміщенні кафе «Радуга», розташованого в парку відпочинку «ім. Б. Хмельницького» за адресою: пр-т Металургів, 5А в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де в цей же час в компанії родичів та знайомих відпочивав раніше незнайомий йому ОСОБА_12 .

Приблизно о 01 год. 13 хв. 06 жовтня 2018 року на прилеглій території біля ґанку вищевказаного кафе між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на ґрунті побутового пияцтва виникла сварка, під час якої зазначені особи почали образливо висловлюватися на адресу один одного.

Образливі висловлювання та поведінка ОСОБА_12 обурили ОСОБА_7 , внаслідок чого у нього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_12 та умисел, спрямований на заподіяння останньому смерті за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сутички, що відбулася на прилеглій території біля ґанку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в парку відпочинку «ім. Б. Хмельницького» за адресою: пр-т Металургів, 5А в Металургійному районі м. Кривого Рогу, між ним, ОСОБА_12 та іншими відвідувачами кафе, дістав з правої зовнішньої кишені вдягненої на ньому куртки складний ніж фабричного виготовлення, що носив при собі без визначеної мети, підшукавши собі в такий спосіб знаряддя вбивства, утримуючи який у правій руці, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння смерті ОСОБА_12 з мотивів особистої неприязні до нього, приблизно о 01 год. 15 хв. 06 жовтня 2018 року, умисно, клинком даного складеного ножа, завдав потерпілому ОСОБА_12 , який стояв звернутим до нього обличчям серед скупчення інших людей, що спостерігали за їх сваркою, два удари в область лівого плеча, а також два удари в передню ділянку грудної клітини і один удар в живіт місця розташування життєво важливих органів людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_12 та бажаючи настання саме таких наслідків.

Відразу ж після цього потерпілій ОСОБА_12 , уникаючи подальших ножових ударів, почав відступати від ОСОБА_7 та загальної групи людей, що їх оточувала, та не встоявши на ногах в результаті отриманих колото-різаних поранень, втративши рівновагу, впав на асфальтований майданчик біля ґанку кафе «Радуга», вдарившись під час падіння обличчям, кінцівками та передньою ділянкою тулубу об тверду поверхню майданчика, де тут же помер, а ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії легких та тяжких тілесних ушкоджень, останні перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_12 , яка настала приблизно о 01:16 год. 06 жовтня 2018 року на ділянці асфальтованого майданчика біля ганку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в парку-відпочинку «ім. Б. Хмельницького» по просп. Металургів, 5А в Металургійному районі м. Кривого Рогу, в результаті множинних колото-різаних поранень грудної клітки, які супроводжувалися ушкодженням обох легень та висхідного відділу аорти, та ускладнилися розвитком гострої крововтрати, що підтверджується морфологічними змінами з боку внутрішніх органів та даними додаткових методів дослідження, а саме два колото-різаних поранення грудної клітки з ушкодженням нижньої частки правої легені, середньої частки лівої легені, серцевої сумки, висхідного відділу аорти; крововиливи в обидві плевральні порожнини, крововиливи у серцеву сумку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить виключити обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вирок суду скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Обгрунтовуючи свої вимоги обвинувачений зазначає, що відповідно до обвинувального акту відсутні обставини, що обтяжують покарання, показаннями свідків перебування його в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується та матеріали провадження не містять доказів на підтвердження вказаної обставини. Звертає увагу, що з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання, можливо призначити йому більш м`яке покарання.
В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 максимальне покарання, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та стягнути спричинену потерпілим моральну шкоду в повному обсязі.
Обгрунтовуючи свої вимоги потерпіла зазначає, що злочин обвинуваченим вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що обвинуваченим не відшкодована спричинена злочином матеріальна та моральна шкода, а тому відсутні підстави вважати, що він щиро кається.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити в повному обсязі, заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої.
Представник потерпілої ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та підтримав апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 .

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційних скаргах, тому перегляду не підлягають.
Що стосується доводів обвинуваченого про необхідність виключення обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до вимог абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Як слідує з оскаржуваного вироку судом було визнано обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вказана обставина хоча і не була зазначена органами досудового розслідування в обвинувальному акті № 0001872 як така, що обтяжує покарання обвинуваченого, разом з тим була вказана при формулюванні пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, яке в подальшому місцевий суд визнав доведеним. Крім того, відповідно до наданих у суді першої інстанції пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_7 , останній, зокрема, зазначав, що в ніч 06 жовтня 2018 року він разом із знайомим у кафе Радуга вживав пиво.
З огляду на викладене доводи обвинуваченого в цій частині є безпідставними.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, то вони не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставинами, що помякшують покарання, повне визнання обвинуваченим своєї винуватості та його щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він визнав повністю свою вину та щиро розкаявся, та доводи потерпілої про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання потерпілої на те, що ОСОБА_7 не відшкодував їй завдану злочином матеріальну та моральну шкоду, мають місце, проте не є достатньою підставою для призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 чи призначення більш суворого покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційних скаргах обвинуваченого та потерпілої, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та потерпілої доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання.
Що стосується доводів потерпілої ОСОБА_10 про те, що суд першої інстанції необґрунтовано частково задовольнив цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.
За вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди частково, суд в повному обсязі дослідив усі обставини справи, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого рішення, та стягнув з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на користь потерпілої ОСОБА_10 100 000 грн.
Апеляційний суд не вбачає підстав для збільшення розміру, стягнутого із обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілої, оскільки потерпілою в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для такого збільшення, тоді як визначений судом розмір цієї шкоди відповідає моральним стражданням потерпілої і засадам виваженості, розумності та справедливості.
Істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну оскаржуваного вироку, під час апеляційного перегляду не встановлено.
З огляду на викладене апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4