Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1690/19
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2019 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000823 від 23 грудня 2019 року, кримінально-правова кваліфікація злочину ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року старший слідчий СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з цим клопотанням погодженим з прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 22 грудня 2019 року до чергової частини Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшло повідомлення від УСР ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється діяльність пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах.

За цим фактом 23 грудня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000823 та розпочато досудове розслідування за кримінально-правовою кваліфікацією злочину ч. 1 ст. 203-2 КК України. Досудове розслідування здійснюється Долинським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

При виїзді на місце події слідчим за невідкладеного випадку проведено огляд місця події від 22 грудня 2019 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Під час цього огляду вилучено речі та документи, що постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що речі та документи, які вилучені під час огляду місця події від 22 грудня 2019 року та визнанні у кримінальному провадженні речовими доказами мають суттєве значення для встановлених важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як предмети дослідження під час проведення судових експертиз, а тому є необхідність в їх арешті.

Осіб, яким належать вилучені речі та документи у кримінальному провадженні не встановлено.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив його задовольнити.

Оскільки осіб, яким належать вилучені речі та документи у кримінальному провадженні не встановлено, відповідно розгляд клопотання здійснюється за їх відсутності.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, а також матеріали кримінального провадження, що стосуються вирішення цього клопотання, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 23 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину та розпочато досудове розслідування за кримінально-правовою кваліфікацією злочину ч. 1 ст. 203-2 КК України, № 0000823.

Протоколом огляду місця події від 22 грудня 2019 року здійснено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Цим протоколом вилучено речі та документи.

До матеріалів клопотання про арешт майна додано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З цих відомостей вбачається, що приміщення у середині якого проведено огляд є житловим. Його власником є ОСОБА_6 . Додані відомості не містять дату їх отримання, а тому неможливо стверджувати чи ця інформація отримана у межах цього кримінального провадження.

Постановою слідчого від 23 грудня 2019 року документи та речі вилучені протоколом огляду місця події від 22 грудня 2019 року визнано речовими доказами та передано на зберігання до Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Матеріали надісланого клопотання, доводи слідчого дають підстави слідчому судді вважати про існування розумних підозр, що речі щодо яких слідчий просить вирішити питання про арешт мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу (ч. 3 ст. 233 КПК України).

Отже, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

У судовому засіданні слідчий, який здійснює досудове розслідування цього кримінального провадження слідчому судді повідомив, що добровільної згоди особи, яка володіє житлом з якого вилучено речі та документи, визнані у кримінальному провадженні речовими доказами та щодо яких вирішується питання про арешт не отримано, матеріали кримінального провадження такої згоди не містять. Слідчий у кримінальному провадженні звертався із клопотанням про дозвіл на обшук житла 22 грудня 2019 року з якого вилучено ці речі та документи протоколом огляду від 22 грудня 2019 року, однак слідчим суддею у цьому клопотанні відмовлено ухвалою від 23 грудня 2019 року.

Отже, вилучені під час огляду місця події від 22 грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи, що постановою слідчого від 23 грудня 2019 року визнано речовими доказами та на які просить накласти арешт у цьому клопотанні, у розумінні ч. 3 ст. 233 КПК України є недопустимими доказами, а тому не можуть бути арештовані.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя доходить висновку про необґрунтованість надісланого клопотання про арешт майна та, відповідно про відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання старшого слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000823 від 23 грудня 2019 року, кримінально-правова кваліфікація злочину ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1