ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/267/20 Справа № 190/1700/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неодноразово судимого, засудженого:
- 29.05.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна, зараховано ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2017 року в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.08.2015 року по 29.10.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання ДУ П`ятихатської ВК № 122 Дніпропетровської області та спостережної комісії П`ятихатської РДА Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_6 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки його поведінка за весь час відбуття покарання не була стабільною, отримання заохочень в останній період не можуть свідчити про його виправлення, а лише свідчать про намагання засудженого використати формальні підстави (факт відбуття певної частини покарання) визначені ст. 81 КК України для звільнення з місць позбавлення волі.

Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України, та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
Посилається на те, що працевлаштований, режим утримання не порушував, має заохочення за зразкову поведінку та сумлінну працю, стягнень не має, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся. Тому вважає, що він довів своє виправлення.
Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_6 засуджено вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2017року зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 серпня 2015 року по 29 вересня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Станом на 05 листопада 2019 року засуджений відбув 2/3 частини строку покарання.
Початок строку відбування покарання - 19 серпня 2015 року.
Кінець строку покарання - 08 грудня 2021року.
Згідно характеристики від 03 березня 2016 року, ОСОБА_6 не працевлаштований, наміру працевлаштуватися не висловлює, зневажливо ставиться до майна установи, не виконує вимоги персоналу установи, публічно демонструє зневажливе ставлення до вимог персоналу, умисно уникає виконання робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших осіб.
За характеристикою від 19 жовтня 2017 року - характеризується посередньо, працевлаштований прибиральником у відділені, до роботи ставиться задовільно, на виробництві не працевлаштований.
Відповідно до характеристик від 20 вересня 2018 року 29 жовтня 2019 року ОСОБА_6 характеризується позитивно, залучається до робіт з поліпшення житловопобутових умов засуджених, до таких робіт ставиться добре, дотримується норм які визначають умови відбування покарання, дбайливо ставиться до майна установи, на виробництві не працевлаштований.
Стягнень не має, має 2 заохочення у вигляді подяки від 16 липня 2018року та 02 квітня 2019року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку.
31 березня 2016 року та 19 жовтиня 2017 року комісією адміністрації колонії ОСОБА_6 відмовлено у переведені до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не став на шлях та не довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі з іспитовим строком, був двічі звільнений умовно-достроково, однак знову вчиняв злочини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позитивні зміни в поведінці засудженого за останній період не можуть свідчити про його виправлення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростуватися апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього підстав ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4