Справа № 474/21/20
Провадження № 1-кп/474/45/20
ВИРОК
Іменем України

02.03.20 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у судовому засіданні угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 06.09.2019р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

20.01.2020р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 06.09.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.
В середині липня 2019 року, в денний період доби, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території покинутої ферми, яка розташована на північній околиці смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області в заростях, виявив кілька дикорослих кущів рослини роду коноплі.
Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання наркотичних засобів незаконне та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 , діючи умисно, без мети збуту, зірвав листя з даних кущів, тим самим незаконно придбав особисто небезпечний наркотичний засіб - канабіс в невстановленій слідством кількості, вагою не менше ніж 88,9 г, що в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г.
Зберігаючи при собі придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою не менше ніж 88,9 г (в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г), ОСОБА_4 в цей же день приніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в господарському приміщенні - сараї, продовжив зберігати без мети збуту, розклавши просушуватися природним шляхом.
Наприкінці липня 2019 року ОСОБА_4 подрібнив підсушені листя коноплі таким чином незаконно виготовив, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс в невстановленій слідством кількості, але вагою не менше ніж 88,9 г (в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г), та незаконно його зберігав без мети збуту в поліетиленовому пакеті і господарському приміщенні - сараї до 13.11.2019р., коли особливо небезпечний наркотичний засіб було виявлено та вилучене під час проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку за адресою проживання останнього, що по АДРЕСА_1 .
Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст.ст. 66 та 67 КК України, відсутні.

24.02.2020р. у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості наступного змісту:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, уклали цю угоду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 06.09.2019 у частині висунутого обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.
В середині липня 2019 року, в денний період доби, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території покинутої ферми, яка розташована на північній околиці смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області в заростях, виявив кілька дикорослих кущів рослини роду коноплі.
Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання наркотичних засобів незаконне та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 , діючи умисно, без мети збуту, зірвав листя з даних кущів, тим самим незаконно придбав особисто небезпечний наркотичний засіб - канабіс в невстановленій слідством кількості, вагою не менше ніж 88,9 г, що в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г.
Зберігаючи при собі придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою не менше ніж 88,9 г (в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г), ОСОБА_4 в цей же день приніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в господарському приміщенні - сараї, продовжив зберігати без мети збуту, розклавши просушуватися природним шляхом.
Наприкінці липня 2019 року ОСОБА_4 подрібнив підсушені листя коноплі таким чином незаконно виготовив, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс в невстановленій слідством кількості, але вагою не менше ніж 88,9 г (в перерахунку на суху речовину становить 76,427 г), та незаконно його зберігав без мети збуту в поліетиленовому пакеті і господарському приміщенні - сараї до 13.11.2019р., коли особливо небезпечний наркотичний засіб було виявлено та вилучене під час проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку за адресою проживання останнього, що по АДРЕСА_1 .
Внаслідок вчинення описаних вище дій ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у частині висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, затверджено та направлено 28.12.2019р. до суду першої інстанції для розгляду.
Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:
- під час розслідування та судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;
- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються обставини, які пом`якшують його покарання: щире каяття, а також особа обвинуваченого який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина.
Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:
для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 Кримінального процесуального кодексу України;
підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити.
Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 , судом встановлено таке.
Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.
В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 24.02.2020р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.
Враховуючи приписи ст. 374 КПК України, оскільки обвинуваченому на стадії досудового розгляду не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.
На підставі ст. 100 КПК України, речові докази: наркотичну речовину канабіс загальною вагою 76,170 г та первинне упакування у спец-пакеті МВС № 3913442, які знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, підлягають знищенню.

Процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 628 грн. 04 коп. у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 371, 374, 375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2020р. укладену між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 06.09.2019р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: наркотичну речовину канабіс загальною вагою 76,170 г та первинне упакування у спец-пакеті МВС № 3913442, які знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1