Справа № 761/8956/20
Провадження № 1-кс/761/5690/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №120 191 102 000 031 64 від 05.07.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, працюючого в ТОВ «БЕТІ» на посаді керівника проекту, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Коростишівського районного суд Житомирської області від 29.05.2012 року за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ст.257 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №120 191 102 000 031 64 від 05.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 21.01.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.
У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що він раніше судимий, що є також підставою вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий посилається на те, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_3 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Захисник вказав на недоведеність причетності ОСОБА_3 до інкримінованих злочинів та його епізодів, а також на необґрунтованість клопотання та ризиків, наведених в ньому. Крім того захисник заявив клопотання про повернення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому та направлення його за підсудністю, враховуючи, що на фірмовому бланку клопотання зазначена адреса: АДРЕСА_3 , а також раніше клопотання органу досудового розслідування подавалися до Святошинського районного суду міста Києва. Захисником також було вказано на порушення порядку проведення обшуку, під час якого було вилучено речі, що складають основу доказової бази, у зв`язку з чим вважає відсутність належних і допустимих доказів підозри ОСОБА_3 до інкримінованих злочинів. Просив відмовити в задоволенні клопотання, про що надав письмові заперечення та матеріали, які характеризують особу підозрюваного.
Підозрюваний також заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наголосив, що не причетний до вчинення інкримінованих злочинів.
За клопотанням захисника в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що є дружиною підозрюваного ОСОБА_3 та о 13 годині 08.11.2019 разом із підозрюваним направилися до міста Ніжин Чернігівської області у особистих справах до своїх родичів та повернулися до міста Києва о 23 годині наступного дня, тобто 09.11.2019. В судовому засіданні також було допитано брата ОСОБА_3 , який дав характеристику особи підозрюваного як порядної людини.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № №120 191 102 000 031 64 від 05.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України.

Юридичною та фактичною адресою зазначеного правоохоронного органу є місто Київ, вулиця Володимирська, 15, що територіально знаходиться в юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, тобто клопотання захисника про повернення клопотання чи направлення його за підсудністю не може бути задоволено, враховуючи, що правила підсудності слідчим при зверненні з клопотанням не порушено, з огляду на приписи частини другої статті 132 КПК України, в яких зазначено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Крім іншого, захисник, здійснюючи захист підозрюваного, звертався з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у даному кримінальному провадженні саме до Шевченківського районного суду міста Києва, а не до Святошинського районного суду міст Києва.

Слідчим суддею також встановлено, що за обставин, викладених у клопотанні, ОСОБА_3 21.01.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13.03.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №120 191 102 000 031 64 від 05.07.2019 продовжено до шести місяців, тобто до 21.07.2020.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ст..257, ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими суддею доказами.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_3 до події вказаних злочинів, враховуючи наявні протоколи слідчих дій в сукупності з іншими документами, а також зважаючи на те, що слідчим суддею на даній стадії не вирішується питання про винуватість особи, а лише про її причетність до події інкримінованого злочину, враховуючи також те, що слідчому судді на даній стадії не надається всього об`єму доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_3 був раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст.257 КК України, що свідчить про його кримінально-протиправну поведінку, при цьому доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_3 не вчиняв інкриміновані злочини, речі йому були підкинуті, наявність алібі щодо одного з інкримінованих епізодів, то слідчий суддя зазначає, що вказані доводи будуть перевірятися в судовому засідання складом суду безпосередньо під час судового слідства, оскільки на даній стадії слідчому судді не надається той об`єм доказів, на підставі яких можливо вирішити питання про винуватість чи невинуватість особи, зазначене є предметом судового розгляду. Крім того, наявність роботи і сім`ї у підозрюваного не є тим стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а доводи сторони захисту з приводу відсутності ризику втечі підозрюваного, враховуючи його явки до слідчого та слідчого судді не спростовують відсутності ризику в цілому, а лише вказують на виконання ним протягом короткого проміжку часу його процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також зазначає, що доводи адвоката ОСОБА_4 щодо порушення порядку проведення обшуку та його результатів підлягають перевірці в ході судового розгляду кримінального провадження по суті та в іншому встановленому порядку.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його особу, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду особу підозрюваного, його кримінально-протиправну поведінку та стадію кримінального провадження.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, обставини вчинення злочину, кримінально-протиправну поведінку підозрюваного, стадію кримінального провадження, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слід не визначати підозрюваному заставу, з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що узгоджується з приписами частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про повернення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому та направлення його за підсудністю відмовити.
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №120 191 102 000 031 64 від 05.07.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, терміном до 24 травня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням покласти на прокурора та слідчого у кримінальному провадженні №0003164.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1