У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2020 Справа №607/1371/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області - прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, в кримінальному провадженні № 0000235,-, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області - прокурором ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_6 зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин у м. Тернопіль особам, схильним до їх вживання.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору із блакитним відтінком, що містить PVP (І-феніл-2-піролідин-І-іл-пентан-І-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку надалі незаконно перевіз та передав ОСОБА_9 для зберігання з метою збуту по місцю його проживання, а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_10 14 серпня 2019 року, близько 23.45 год., з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи в під`їзді житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , маючи в наявності незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-І-іл-пентан-І-он), обіг якої заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0960 грама, незаконно збув її ОСОБА_11 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень 00 (нуль) копійок.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час та місці ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР. Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 HP, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав речовину, що містить PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Перелік) наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000року № 770 (із наступними змінами та доповненнями) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку зберігав без мети збуту за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 січня 2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (І-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, та яку ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

У вчиненні зазначених кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, посилаючись на вказані у ньому мотиви, просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів. У разі задоволення клопотання, визначити заставу в розмірі 986 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 998 622 гривень.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та вважає, що ризики, на які покликається сторона обвинувачення, не підтвердженні доказами. Крім того, зазначив, що сума застави є непомірною для ОСОБА_4 та просив зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) від 11.06.2019 року про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом про проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки 28.08.2019;
-висновком експерта №2.1-710/19 від 05.12.2019;
-довідкою о/у УПН КП ГУНП в Тернопільській області по електронних гаманцях «EasyPay» із диском;
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, з метою виявлення і фіксації слідів вчинення тяжкого злочину, речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, виготовлення їх копій чи зразків речей і документів від 07.06.2019.
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) від 12.08.2019.
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію від 04.07.2019.
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію від 10.07.2019.
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію від 11.07.2019.
-висновком експерта №2.1-481/19 від 07.08.2019;
-висновком експерта №2.1-416/19 від 12.08.2019;
-висновком експерта №2.1-482/19 від 05.07.2019;
-протоколом проведення за місцем проживання останнього від 20.01.2020.
-висновком експерта №2/1-50/20 від 21.01.2020;
-та іншими матеріалами досудового розслідування.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та суду незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 6 до 10 років. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності та тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддасться кримінальному переслідуванню.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваний проживає у м. Тернопіль та має широке коло друзів та знайомих, він не перебуваючи під вартою, як особисто, так і через третіх осіб, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та експертів у даному кримінальному провадженні, які проживають в м. Тернопіль та Тернопільській області, з метою надання ними неправдивих показів, висновків або їх зміни щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Вказані особи не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому на користь підозрюваного.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не одного, а декількох кримінальних правопорушень, вчинених упродовж тривалого проміжку часу. За таких обставин, ризик перешкоджанню кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів продовження злочинної діяльності, передбачений н. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Підставами застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину який за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід, підтверджують наявність зазначених ризиків, та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Пунктом 58 рішення ЄСПЛ по справі «Олександр Макаров проти Росії» в 12.05.2009 визначено, що суд також має враховувати тяжкість висунутого обвинувачення, особу підозрюваного або обвинуваченого, рід занять, вік, стан здоров`я, сімейний стан та інші обставини.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, те що він не має постійного джерела доходу, стан його здоров`я, репутацію та міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявність декількох ризиків у сукупності, унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, тому що жоден із таких, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області - прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, згідно вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який ніде не працює та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, частково задоволивши клопотання в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області - прокурором ОСОБА_3 задовільнити частково, ОСОБА_4 обрати і застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 23 березня 2020 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання - 23 січня 2020 року 23 год. 35 хв.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить осіб що становить 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утриматися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 23 березня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Дія ухвали закінчується 23 березня 2020 року в 23 год. 35 хв.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_4 і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1