ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 766/2466/20
Справа № 11-сс/819/129/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: постанова про обрання Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000503, за апеляційною скаргою прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 10.04.2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, незаконною у зв`язку з порушенням судом кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Зокрема зазначає, що є обґрунтована підозра та наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не є достатнім для забезпечення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Так вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання до 6 років позбавлення волі, вчинив повторно умисний, корисливий злочин у сфері проти власності, не визнає вини, відмовився давати показання, не співпрацює зі слідством, перебуваючи на свободі може впливати на свідків та потерпілу. Крім того, офіційно не працевлаштований, має дитину, яка проживає окремо та вихованням її не займається, участі в її житті не приймає. Зазначає, що наявність дитини не свідчить про міцні соціальні зв`язки, оскільки будь які докази того що ОСОБА_7 приймає участь у вихованні та допомозі своїй дитині відсутні.

Також слідчим суддею не взято до уваги той факт, що обвинувальний акт у іншому кримінальному провадженні до Херсонського міського суду направлено лише 20.01.2020 року, в якому станом на 14.02.2020 року навіть підготовче засідання не проведено.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування із застосуванням застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40540 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, на даний час є обвинуваченим по справі, що перебуває на розгляді в суді за вчинення злочину проти власності, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом із тим, суду не надано жодних та допустимих доказів того, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування, відсутні підстави вважати, що він може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання іншим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Як вбачається з клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є тяжкість злочину.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до зібраних даних, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості, має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає разом з родиною, має частку у праві власності на це житло, має дитину. Доказів його не явок за викликами чи перебування у розшуку в іншому провадженні, що перебуває в суді, слідчому судді не надано.

Крім того, даних про перешкоджання ОСОБА_7 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству за цей період, чи намагання незаконно впливати на свідків чи потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення в матеріалах клопотання слідчого не надано.

Матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора не містять даних, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

Так, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

13.02.2020 року старший слідчий СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до оголошеної ОСОБА_7 підозри, він знаходячись в відділенні АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: м. Херсон, пр. 200 років Херсону 32, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, відкрито, без застосуванням до потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного насильства, шляхом ривку, вирвав з рук потерпілої, грошові кошти в сумі 3800 гривень, які остання вносила до терміналу АТ КБ « ПриватБанк» після чого вибіг з відділення банку та намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак з причин, що не залежали від його волі, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте не зміг розпорядитись викраденими грошовими коштами, оскільки був затриманий ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

11.02.2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України (а.п. 38-40).

12.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України (а.п. 45, 46) і ця підозра підтверджена матеріалами кримінального провадження, яким слідчий суддя дав належну оцінку щодо наявності обґрунтованої підозри.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, на даний час є обвинуваченим по справі, що перебуває на розгляді в суді за вчинення злочину проти власності, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній має постійне місце проживання, родину, дитину, не заперечує своєї причетності до злочину.

Доказів його не явок за викликами чи перебування у розшуку в іншому провадженні, що перебуває в суді, слідчому судді та в апеляційній скарзі прокурором не надано.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи прокурора в якій він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скаргах захисника та прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: