Справа № 296/3941/20
УХВАЛА
Іменем України

29 травня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 01.10.19, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 вилучене в ході проведення обшуку автомобіля марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000336, за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування 13.05.2020 у період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 26 хв. працівниками СУ ГУНП в Житомирській області на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук автомобіля марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон Нокіа ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ; мобільний телефон Хіомі Redmi 4 ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ; мобільний телефон Huawey 30 ІМЕІ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 ; блокнот в обгортці синього кольору із записами; автомобіль марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 .

Указані об`єкти було упаковано згідно правил пакування речових доказів та вилучено до СУ ГУНП в Житомирській області;

Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення, встановлено, що вищеперераховані речі, предмети, тобто майно яке вилучено під час зазначеного огляду та обшуку є речовими доказами злочину, які можуть містити інформацію про вчинення злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

Крім того, вилучені речовини можуть являтися наркотичними засобами, які заборонено чи обмежено до обігу, тобто являються предметом вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що власником мобільних телефонів та блокноту є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 . Власником автомобіля марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 являється батько ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , який на даний час помер.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Вказала, що всі вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами, а автомобіль є знаряддям злочину для перевезення наркотичних засобів.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зокрема вказав, що не надано доказів, що знаряддя вчинення кримінального правопорушення визнані речовими доказами. Крім того, слідством не доведено належність автомобіля, оскільки даний автомобіль належить матері ОСОБА_4 , яка використовує його для підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно п.4 та п.5 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та збереження вище вказаних речей, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання у частині накладення арешту на мобільний телефон Нокіа ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ; мобільний телефон Хіомі Redmi 4 ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ; мобільний телефон Huawey 30 ІМЕІ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 ; блокнот в обгортці синього кольору із записами.

Разом з тим, слідчим не доведено наявність підстав вважати, що вилучений автомобіль марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 містить ознаки, зазначені в частині 1 статті 98 КПК України та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000336, а також, що може бути предметом конфіскації, тому слідчий суддя дійшов висновку, що його арешт є недоцільним, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Слід також звернути увагу, що власником автомобіля марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_8 (мати ОСОБА_4 ), а не ОСОБА_7 , як вказано слідчим у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно належне ОСОБА_4 вилучене в ході проведення обшуку автомобіля марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 , а саме:

- Мобільний телефон Нокіа ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон Хіомі Redmi 4 ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ;

- Мобільний телефон Huawey 30 ІМЕІ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 споряджений сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 ;

- Блокнот в обгортці синього кольору із записами.

В задоволенні клопотання в частині накладання арешту на автомобіль марки КІА SOUL д.н.з. НОМЕР_1 - відмовити.

Майно, в арешті якого відмовлено ухвалою слідчого судді, підлягає негайному поверненню особам, у якого його було вилучено.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1