Номер провадження: 11-сс/813/2122/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, якою повернуто скаргу на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження №0000581 від 16.10.2019 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України ( в редакції 2001 року), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, -

встановив:

27.12.2019 року автоматизованою системою документообігу Одеського апеляційного суду в провадження судді-доповідача ОСОБА_2 , розподілені матеріали кримінального провадження (номер провадження апеляційного суду №11-сс/813/2122/19) за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року якою повернуто скаргу на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження №0000581 від 16.10.2019 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України ( в редакції 2001 року), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, був визначений склад судової колегії Одеського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги у складі головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та розгляд апеляційної скарги на 02.01.2020 року.

У судовому засіданні, після з`ясування думки учасників судового розгляду наявності підстав для заявлення відводу складу колегії суддів та відсутності таких заяв, суддею ОСОБА_3 заявлений самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Заявляючи собі самовідвід, суддя ОСОБА_3 повідомив про те, що раніше, в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 стороною захисту неодноразово заявлялося про існування сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_3 та його безсторонності в прийнятті рішень у кримінальному провадженні відносно підозрюваного. При цьому, сторона захисту посилалася на ініціювання підозрюваним ОСОБА_8 дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя на дії судді ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні, що на переконання сторони захисту може свідчити про існування сумнівів у неупередженості судді.

Мотивуючи заявлений самовідвід суддя ОСОБА_3 також повідомив, що йому, до 07 серпня 2019 року, не було відомо про існування дисциплінарної скарги ОСОБА_8 до Вищої ради правосуддя від 16 березні 2018 року на дії судді, оскільки зокрема, під час розгляду апеляційної скарги прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2019 року про часткове задоволення скарг захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на дії слідчого у кримінальному провадженні №0001152 від 10.12.2018 року щодо повідомлення про підозру (провадження №11-сс/813/894/19), сторона захисту, заявляючи відвід колегії суддів, до складу якої входив суддя ОСОБА_3 , тобто станом на 01 липня 2019 року, не посилалася на існування вказаної скарги, як на підстави відводу судді ОСОБА_3 , та не вказувала на існування упередженості судді щодо розгляду справ у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 з цих підстав.

Разом з цим, на переконання судді ОСОБА_3 , така непослідовна поведінка сторони захисту, щодо її відношення про існування підстав для відводу судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , зокрема той факт, що під час з`ясування питань щодо наявності або відсутності відводів складу колегії суддів в даному апеляційному провадженні, незважаючи на існування раніше заявленого відводу судді ОСОБА_3 , може свідчити про намагання сторони захисту створити штучні підстави для формування у сторін судового провадження та сторонніх спостерігачів уявлення про упередженість судді.

Одночасно, на думку судді ОСОБА_3 , така поведінка сторони захисту, яка для нього, як для судді, є відверто образливою та може свідчити про існування особистої неприязні до судді.

З урахуванням існування дисциплінарної скарги підозрюваного ОСОБА_8 на дії судді ОСОБА_3 (повідомлення про розгляд скарги та його результати від ВРП суддя не отримував), незважаючи на той факт, що сторона захисту достовірна обізнана про її існування, раніше заявляла відвід судді ОСОБА_3 саме з цих підстав, посилаючись на існування сумнівів щодо неупередженості судді, але з невідомих причин, захисник не заявив відвід судді, така поведінка сторони захисту на думку судді ОСОБА_3 , може свідчити про ініціювання тільки стороні захисту відомих цілеспрямованих дії, направлених на створення умов, за яких участь судді ОСОБА_3 у розгляді справ за апеляційними скаргами в інтересах ОСОБА_8 , може в подальшому використовуватися для дискредитації будь-якого рішення в цих провадженнях, а тому суддя ОСОБА_3 вважає за неможливе приймати участь в даному апеляційному провадженні.

При цьому, суддею ОСОБА_3 зазначено, що у разі не заявлення ним самовідводу від розгляду даної справи, її розгляду по суті з його участю, і можливого ухвалення рішення не на користь ОСОБА_8 , останній та його захисник, або інші сторонні спостерігачі (з урахуванням існування загальновідомого факту звернення ОСОБА_8 з дисциплінарною скаргою до ВРП відносно судді у березні 2018 року щодо іншого рішення в даному кримінальному провадженні, яка ще не розглянута), можуть стверджувати, що таке рішення апеляційного суду в даному складі колегії суддів, є «помстою» судді та всього складу суду за звернення ОСОБА_8 з дисциплінарною скаргою відносно судді ОСОБА_3 .

Одночасно, суддя ОСОБА_3 вважає, що в протилежному випадку, тобто у разі ухвалення колегією суддів, до складу якої входить суддя, рішення в даній справі на користь ОСОБА_8 , у прокурора, або у будь-якого із сторонніх спостерігачів, можуть виникнути сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 та всього складу колегії суддів, з тих же мотивів, а саме існування дисциплінарної скарги ОСОБА_8 на дії судді ОСОБА_3 , що в свою чергу також може мати продовження, зокрема шляхом ініціювання іншими особами або прокурором притягнення всіх суддів, які входять до складу колегії суддів, до дисциплінарної відповідальності за розгляд справи суддею відносно неупередженості якого існували обґрунтовані сумніви, а бо навіть внесення відомостей до ЄРДР за ст.375 КК України за фактом винесення рішення завідомо неправосудного рішення, зокрема незаконним складом суду.

Апеляційний суд, прийшовши до висновку про існування підстав для задоволення заявленого суддями самовідводу, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь судді ОСОБА_3 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлений суддею самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження №11-сс/813/2122/19 передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, якою повернуто скаргу на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження №0000581 від 16.10.2019 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України ( в редакції 2001 року), ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.
Матеріали кримінального провадження №11-сс/813/2122/19 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4