Справа №463/6233/20
Провадження №1-кс/463/3582/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Сойми Міжгірського району Закарпатської області, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на неї таких обов`язків:
- прибувати до слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду закордон.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України умисному перевищенні наданій їй владі, тобто у вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, які супроводжувалися насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Зокрема, в ході проведення досудового слідства, встановлено, що ОСОБА_3 будучи поліцейським СРПП №2 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, маючи спеціальне звання сержант поліції, здійснюючи функції представника влади, з 08 год. 00 хв. 13.06.2020 по 08 год. 00 хв. 14.06.2020 згідно графіку несення служби нарядами Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області заступила на службу для обслуговування адміністративних зон 1, 2, 3 смт Міжгір`я, Закарпатської області.
14.06.2020 о 02 год. 30 хв. зі служби «102» до Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло анонімне повідомлення від особи жіночої статі про те, що в центрі смт. Міжгір`я, Закарпатської області у заявниці виникла конфліктна ситуація з невідомими особами, які її словесно ображали.
Приїхавши на місце події працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_9 поспілкувались із заявницею ОСОБА_6 та встановили, що у неї виник конфлікт із громадянином ОСОБА_10 , якого було відшукано та відразу із заявницею запрошено до Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області для з`ясування всіх обставин події.
Близько 02 год. 50 хв. 14.06.2020 працівники поліції прибули до Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, де у кімнаті прийому громадян сержант поліції ОСОБА_3 розпочала встановлювати анкетні дані ОСОБА_6 , що призвело до словесної суперечки.
В ході даної словесної суперечки сержант поліції ОСОБА_3 перевищуючи свої службові повноваження, без надання законної вказівки про припинення будь-яких протиправних дій, попередження в голос про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та повідомлення про адміністративне затримання, без будь-яких на те підстав, передбачених ст. 44 та ст. 45 Закону України «Про національну поліцію», застосувала до ОСОБА_6 фізичну силу, а саме завдала останній декілька ударів руками в область обличчя та правим коліном декілька ударів в область живота, чим спричинила ОСОБА_6 фізичний біль та образу особистої гідності.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами та крім цього, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що обвинувачена, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і яка в силу своєї посади має тісні зв`язки з працівниками поліції може впливати на хід проведення досудового розслідування та свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого їй правопорушення та вчиняюти інші кримінальні правопорушення.
З метою запобігання вказаним ризикам вважає за доцільне обрати підозрюваній запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Прокурор скерував до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд справи у його відсутності.
Підозрювана та її захисних в судове засідання також не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи також повідомлялись належним чином. Від останнього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, враховуючи при цьому нестабільну епідеміологічну ситуацію в країні у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби та введеними через це карантинними обмеженнями. З самим клопотанням сторона захисту ознайомлена та проти його задоволення не заперечує.
Враховуючи таку позицію сторін кримінального провадження, і зокрема сторони захисту, яка не викликає обґрунтованих сумнівів у її достовірності, а також враховуючи значну територіальну віддаленість та діючі на даний час карантинні обмеження, в тому числі в частині транспортного сполучення, вважаю, можливим розглянути справу у відсутності учасників процесу.
З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 15.06.2020р. року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 365 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_3 повідомлено 08.07.2020р.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 від 15.06.2020р. та протоколом її допиту як потерпілої від 30.06.2020р., відповідно до яких остання навела обставини нанесення їй ударів підозрюваною;
протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 30.06.2020р., який проводився у присутності мами неповнолітнього свідка і згідно якого свідок будучи очевидцем подій, пов`язаних із викликом працівників поліції також повідомив, що о 5 год. ранку стоячи поблизу лікарні бачила, як з лікарні виходить ОСОБА_6 і у якої були царапини на шиї та руках;
висновком службового розслідування від 17.06.2020р., згідно якого встановлено вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, що виразилось у неетичних та непрофесійних діях під час виконання службових обов`язків стосовно гр. ОСОБА_6 та скоєнні вчинку, який компрометує її як поліцейську;
відеозаписом обставин події, який знятий на камери відео спостереження, які знаходяться у приміщенні Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області і на яких зафіксовано обставини конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , в ході якого остання накинулась на потерпілу та заподіювала удари рукою.
Такі докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 .
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставин не посилається.
Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_3 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. В силу вимог статті 12 КК України, такий злочин є тяжким.
З огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також враховуючи посаду, яку вона займає і яка безпосередньо сприяла вчиненню нею інкримінованого кримінального правопорушення, вважаю, що існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків кримінального провадження, якими, як вбачається з відеозапису, також є співробітники підозрюваної.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вважаю недоведеним, оскільки у клопотанні, відсутні будь-які докази, які б його підтверджували.
Незважаючи на те, що останній ризик залишився недоведеним, стороною обвинувачення в загальному також доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

По відношенню до інших запобіжних заходів особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, а тому, враховуючи доведеність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя не буде окремо досліджувати питання про наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
З врахуванням такої засади кримінального провадження як диспозитивність, слід вважати встановленим, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, слідчим та прокурором також доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованого правопорушення та доведені ризики, вважаю доведеною необхідність покладення на підозрювану зазначених у клопотанні обов`язків, оскільки такі об`єкти направлені на виконання завдань кримінального провадження, запобігання згаданим вище ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного цією ухвалою слід обмежити строком досудового розслідування, який відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Крім того, підозрюваній слід роз`яснити, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на неї обов`язків, визначених ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду закордон.
Строк дії обов`язків за даною ухвалою закінчується 08.09.2020 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали суду в частині покладення обов`язків покласти на слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, в даному кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1