Справа № 464/1435/20
пр.№ 1-кс/464/472/20
У Х В А Л А

20 березня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

слідчий ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно: невідому речовину зеленого кольору, котра знаходиться в 10 поліетиленових пакетах та упакована в сейф Слідчий підрозділ № 3549733; марлеві тампони, якими здійснено змиви з рук та упаковані в паперовий конверт; мобільний телефон «Iphone 6s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , які були вилучені під час огляду місця події 13.03.2020 року. В обгрунтування клопотання покликається на те, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року за № 0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2020 року о 12.16 год., працівниками поліції, за адресою: м.Львів, вул.Василя Стуса, 4 було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого було виявлено та вилучено 10 пакетів із невідомою речовиною зеленого кольору, рослинного походження, яку останній зберігав з метою збуту. Під час огляду місця події виявлено та вилучено вищевказані 10 пакетів із невідомою речовиною зеленого кольору, рослинного походження та упаковано в сейфпакет Слідчий підрозділ № 3549733, а також марлеві тампони, якими здійснено змиви з рук та упаковано в паперовий конверт, мобільний телефон «Iphone 6s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 . Вказані предмети 14.03.2020 року було оглянуто та визнано речовими доказами. Враховуючи те, що вказані предмети є речовими доказами і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази в даному кримінальному провадженні, просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, просять розглядати дане клопотання у їх відсутності та таке задоволити.
Захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заперечення на дане клопотання, просить в клопотанні, в частині накладення арешту на мобільний телефон «Iphone 6s», який належить ОСОБА_4 , - відмовити. Покликається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та зважаючи на специфіку об?єктивної сторони даного злочину, мобільний телефон ОСОБА_4 не може виступати знаряддям злочину, оскільки таким ніяким чином не міг чинитися вплив на предмет злочину (наркотичні засоби) або іншим чином полегшувалось досягнення мети злочину. Крім того, вважає, що вказаний мобільний телефон є єдиним засобом для комунікації з рідними і близькими.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Сихівського ВП НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.03.2020 року слідчим СВ Сихівського ВП НП у Львівській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено невідому речовину зеленого кольору, котра знаходиться в 10 поліетиленових пакетах; марлеві тампони, якими здійснено змиви з рук; мобільний телефон «Iphone 6s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 .
Постановою слідчого від 14.03.2020 року вказані вище предмети визнані речовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, з метою проведення експертизи в даному кримінальному провадженні, вважаю, що не застосування арешту може призвести до знищення цього майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення.

Заперечення захисника ОСОБА_5 про відмову в клопотанні в частині накладення арешту на мобільний телефон «Iphone 6s», який належить ОСОБА_4 є необгрунтованим, оскільки згідно витягу з ЄРДР, у кримінальному провадженні за №0000471 розслідується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а не ч.1 ст.309 КК України, відтак, такий мобільний телефон може містити відомості, що мають значення для досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити. Накласти арешт на невідому речовину зеленого кольору, котра знаходиться в 10 поліетиленових пакетах та упакована в сейф Слідчий підрозділ № 3549733; марлеві тампони, якими здійснено змиви з рук та упаковані в паперовий конверт; мобільний телефон «Iphone 6s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1