ун. № 759/4092/20 пр. № 1-кп/759/817/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, українець, гр-н України, освіта вища, одружений, працює майстром зміни у вагонному депо «Дарниця», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2018 року ОСОБА_5 вирішив придбати бувший у використанні автомобіль. Перебуваючи на автомобільному базарі у м. Любомирка Рівненської області, ОСОБА_5 , познайомився з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_7 », у якого придбав автомобіль «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1998 р.в., за ціною 1 500 доларів США. Крім цього, вказана невстановлена особа повідомила ОСОБА_8 про те, що даний автомобіль зареєстрований у республіці Польща та має номерні знаки польської реєстрації НОМЕР_2 , передавши при цьому ОСОБА_8 свідоцтва про реєстрацію вищевказаного автомобіля польського зразка та українського зразка серії НОМЕР_3 , видане на прізвище ОСОБА_9 , в якому були вписані два ідентифікаційні номери кузова автомобіля з д.н.з. НОМЕР_1 .

05 вересня 2019 року, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , рухаючись на 19 км автодороги «Київ-Чоп», був зупинений працівниками патрульної поліції, яким під час перевірки документів пред`явив завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим використав завідомо підроблене посвідчення, яке за висновком експерта Київського НДЕКЦ № 17-3/1757 від 06.11.2019 року не відповідає за способом нанесення зображень та спеціальним елементам захисту бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке перебуває в офіційному обігу на території України.

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

27 лютого 2020 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_12 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_10 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 358 КК України, який зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_5 повинний понести за вчинений ним злочин, а саме, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із звільненням від відбування покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 4 ст. 358 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_8 , узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 27 лютого 2020 року між прокурором ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_14 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 лютого 2020 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові втрати за проведення експертизи в сумі 942 грн. 06 коп. в дохід держави.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Київського апеляційного суд шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_15