В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000252 від 10 травня 2019 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, співмешкаючого, непрацюючого, раніше несудимого, - по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 304, частиною третьою статті 297 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, співмешкаючого, непрацюючого, раніше судимого : вироком Жмеринського міськрайонного суду від 30 серпня 2007 року за частиною другою статті 263, статтею 75 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки; вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28 грудня 2009 року за частиною першою статті 185 КК України до 240 годин громадських робіт; вироком Жмеринського міськрайонного суду від 8 червня 2010 року за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 389, статтями 70, 71 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду від 6 листопада 2014 року за частиною третьою статті 185, статтею 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року за частиною другою статті 185, частиною четвертою статті 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року за частиною першою, частиною четвертою статті 358, частиною першою, частиною четвертою статті 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 29 грудня 2018 року по відбуттю строку, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України,
також за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи незняті те непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення умисних злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку вчинив новий умисний злочин разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_8 при викладених нижче обставинах.
Так, судом визнається доведеним, що 9 травня 2019 року, приблизно о 12-30 год, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина його співмешканки, з метою втягнення його у злочинну діяльність під час розмови з ним та обвинуваченим ОСОБА_4 запропонував спільно вчинити крадіжку металевої огорожі з території Браїлівського селищного кладовища. В цей же день обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення металевої огорожі, прийшли на Браїлівське селищне кладовище, що по вул.Чайковського. Перебуваючи на кладовищі, вказані обвинувачені та неповнолітній, діючи з прямим умислом на наругу над могилою, порушуючи загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлого та вияву поваги до пам`яті та праху покійного, за допомогою фізичної сили демонтували секції металевого огородження могили покійного ОСОБА_9 та вчинили таємну крадіжку цієї металевої огорожі загальною вагою 70 кг вартістю 375,20 грн, чим заподіяли шкоду родичці покійного ОСОБА_10 на вказану суму.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 304 КК України, так як втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, а також злочин, передбачений частиною третьою статті 297 КК України, оскільки за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів вчинив наругу над могилою.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 297 КК України, оскільки за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів вчинив наругу над могилою.

Досліджені судом докази.

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе визнає частково в частині наруги над могилою, однак без попередньої змови, у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність винуватим себе не визнає, погоджується надати суду показання. Пояснює, що 9 травня 2019 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , його сестрою (своєю співмешканкою) ОСОБА_11 вживали горілку, літр якої приніс він. Неповнолітній син співмешканки ОСОБА_12 , якому чи то 14, чи то 15 років, був разом з ними, також вживав спиртне. ОСОБА_3 запропонував піти у ліс за черемшою, на що всі погодились. Коли проходили повз кладовище, він сказав, що піде подивиться до могил своїх родичів, інші пішли рвати черемшу поруч із кладовищем. Біля однієї з могил, він не роздивлявся чиєї, він побачив огорожу, одна сторона якої лежала на землі, а інші дві (літерою «Г») знаходились вкопаними в землю. Він вирішив витягнути огорожу і здати її на металобрухт. При цьому розумів, що вчиняє крадіжку, дозволу на демонтаж та привласнення цієї огорожі йому ніхто не давав. Після витягування вкопаної частини огорожі з землі до нього підійшов якійсь чоловік, який сварився на нього і запитав, що він робить. Він відповів, що на землі лежить огорожа, і той пішов. Мабуть, на крик підійшли ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_8 . Огорожа лежала на землі, він не казав їм, що тільки що витягнув її. Підійшов інший чоловік. Кричав, щоб всі стояли, бо працює ОМОН. Остапчуки утекли, згодом повернулися і він попросив їх допомогти йому перенести огорожу. Обвинувачений ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_8 разом з ним перенесли елементи огорожі поруч з кладовищем у ліс, де поламали. Думали здати на металолом. Неповнолітнього він не втягував у цю крадіжку. Він сам допомагав переносити елементи огорожі. На його думку, він давав такі пояснення у суді, бо його налякали, він весь трусився і хвилювався. Розкаюється у крадіжці огорожі, просить його суворо не карати.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винуватим себе визнає частково, погоджується надати суду показання. Пояснює, що дійсно сиділи випивали, чи пив його неповнолітній племінник не бачив. Потім пішли за черемшою. Біля кладовища обвинувачений ОСОБА_3 пішов навідати могили своїх рідних, а вони втрьох рвали недалеко від кладовища черемшу. Раптом почули крик зі сторони кладовища і пішли туди. Побачили якогось чоловіка в метрах десяти від ОСОБА_3 . Останній стояв біля лежачої на землі огорожі. На питання ОСОБА_4 , що це за огорожа, ОСОБА_3 відповів, що знайшов її. Чия це огорожа, ОСОБА_3 не казав, чи давав хтось дозвіл на її привласнення, він не пояснив. Той чоловік кричав на ОСОБА_3 . Напевно, думав, що той зламав огорожу. Потім підійшов інший чоловік, крикнув : «Стояти, працює ОМОН!». Він злякався і разом з неповнолітнім втік. При цьому розумів, що він недавно звільнився з місць позбавлення волі, його застали на кладовищі біля демонтованої огорожі, тому можуть подумати на нього. Визнає себе винуватим у крадіжці огорожі, попередню змову не визнає. Після допиту своїм захисником пояснює, що крадіжку огорожі він не вчиняв, а просто допомагав перенести її з кладовища у ліс. Думав, що ОСОБА_3 знайшов цю огорожу на кладовищі. Вважає це знахідкою. Просить не брати до уваги пояснення, які він давав під час проведення слідчого експерименту, оскільки працівники поліції заставили його так казати. Водночас підтверджує, що був взятий під варту через два місяці після 9 травня 2019 року 16 липня 2019 року. За цей час з приводу насильства по відношенню до нього зі сторони правоохоронних органів не звертався, так як всі події відбувались дуже швидко. Остаточно визнав себе винуватим у тому, що допоміг ОСОБА_3 перенести огорожу з кладовища в ліс.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена безпосередньо дослідженими та оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами: показаннями потерпілої, свідків, матеріалами кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні надає показання, що на кладовищі у смт Браїлів похоронений її сват ОСОБА_13 . Вона обходить його могилу, оскільки у нього немає рідних, син також помер. На кладовищі вона була 29 квітня 2019 року, огорожа на місці поховання була. Через деякий час їй хтось зателефонував, вона не пам`ятає хто, і повідомив, що на цій могилі вже немає огорожі. Коли вона прибула на кладовище, побачила, що огорожі дійсно немає, місце затоптане. Огорожа була приблизно 1,5 мХ2 м. Обвинувачені не є родичами покійного. Право звернутися до суду з цивільним позовом їй роз`яснено. При обранні покарання покладається на розгляд суду.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні надає показання, що 9 травня 2019 року він зі своєю дружиною були біля «Вічного вогню», поклали квіти. Потім пішли до могили діда на кладовище. По дорозі зустріли незнайому жінку, яка повідомила їм про ламання невідомими могильної огорожі. Він дійсно бачив обвинувачених, які тікали з кладовища у ліс, їх попередила про небезпеку якась жінка. Він крикнув, щоби налякати їх «Стояти! Працює ОМОН!». В подальшому він упізнав їх по фотографії. Про пригоду він повідомив дільничного офіцера поліції, який знайшов поряд з кладовищем у лісі металеві частини огорожі. У теперішній час його дружина дуже слаба і не в змозі прибути у судове засідання.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надає показання, що вона є рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 та співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 . Вона та обвинувачені 9 травня 2019 року вживали спиртні напої. Потім вирішили піти в ліс за черемшею. Йшли через кладовище, і ОСОБА_3 сказав, що піде провідає своїх родичів. Через деякий час почули крик, пішли туди і побачили, що на ОСОБА_3 сварився якісь чоловік. Біля ОСОБА_3 лежало залізо, він казав, що хотів перенести огорожу в ліс. Потім підійшов другий чоловік. Її неповнолітній син переносив огорожу в посадку. Після чого вони всі пішли додому. На досудовому слідстві давала показання, ніби ОСОБА_3 казав, що це могила його покійного дядька. Але так хотіли слідчий і прокурор, тому вона погодилась збрехати.
Неповнолітній свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був допитаний у судовому засіданні в присутності вчителя Буднянської школи, де він навчається, надає показання, що 9 травня 2019 року він разом з обвинуваченими ОСОБА_4 , який є його дядьком, ОСОБА_3 , який співмешкає з його матір`ю та матір`ю ОСОБА_11 вживав спиртні напої. Він випив приблизно 50 г горілки. ОСОБА_3 каже, що він знає, де можна зламати огорожу, здати на металобрухт і купити ще спиртного. Запропонував це зробити ОСОБА_4 та йому. ОСОБА_4 казав, що йому нічого не буде, маючи на увазі, що він неповнолітній. Приблизно о 13 год пішли на кладовище, прийшли до вказаної ОСОБА_3 могили. ОСОБА_3 ламав огорожу, а ОСОБА_4 складав уламки, він стояв поруч. Якісь дядько побачив це і почав сваритись. Всі втекли, а ОСОБА_3 залишився. Потім ОСОБА_3 прийшов додому і сказав, щоб він допоміг перенести огорожу з кладовища в ліс. Він не міг не піти, тому що ОСОБА_4 казав, що отримаєш «по вухах». Втрьох вони перенесли частини огорожі у ліс.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні надає показання, що вона працює вчителем у Буднянській школі, неповнолітній ОСОБА_8 є її учнем. Учень навчається добре, поведінка зразкова, неконфліктний. Однак піддається негативному впливу. На вихідні мати забирає його додому. Вважає, що неповнолітній надав правдиві показання. Він не схильний до фантазування. Йому дуже прикро і соромно, що він приймав участь у такій події.
Крім цього, вина обвинувачених ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 304 та частиною третьою статті 297 КК України, а також ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями потерпілої, свідків такими доказами :
- витягами з ЄРДР від 10 травня 2019 року про вчинений злочин наругу над могилою на Браїлівському кладовищі (а.с.144-145 т.1);
- рапортом чергового Жмеринського ВП від 10 травня 2019 року про реєстрацію цього злочину (а.с.149 т.1);
- протоколом від 10 травня 2019 року прийняття заяви від ОСОБА_10 про викрадення огорожі з могили її родича (а.с.150 т.1);
- протоколом огляду місця події від 10 травня 2019 року з фото таблицею, в ході якого на могилі ОСОБА_9 на кладовищі смт Браїлів виявлено відсутність металевої огорожі та розрихлену землю на місці її перебування (а.с.151-156);
- протоколом огляду залишків металевої огорожі з фототаблицею від 10 травня 2019 року, які були виявлені біля кладовища смт Браїлів в лісосмузі (а.с.184-187 т.1);
- протоколами пред`явлення особи за фотознімками від 14 червня 2019 року, в ході яких свідок ОСОБА_14 упізнав обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також неповнолітнього ОСОБА_8 , які на кладовищі ламали металеву огорожу (а.с.188-196 т.1);
- ксерокопією ухвали від 11 травня 2019 року слідчого судді про накладення арешту на частини огорожі білого кольору (а.с.197-198 т.1);
- постановою слідчого від 11 травня 2019 року про визнання частин огорожі білого кольору речовими доказами та супровідним листом про направлення їх до камери зберігання речових доказів Жмеринського ВП (а.с.199-201 т.1);
- протоколом огляду речових доказів частин огорожі білого кольору з фототаблицею (а.с.202-206 т.1);
- ксерокопією свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_8 , його характеристикою зі школи та довідкою з місця проживання, з яких видно, що він ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.209-211 т.1);
- протоколами пред`явлення особи за фотознімками від 14 червня 2019 року, в ході яких свідок ОСОБА_16 упізнала обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також неповнолітнього ОСОБА_8 , які на кладовищі ламали металеву огорожу (а.с.213-221 т.1);
- ксерокопією ухвали слідчого судді від 7 червня 2019 року про призначення судової товарознавчої експертизи (а.с.222 т.1);
- висновком товарознавчої експертизи № 4225/19-21 від 2 липня 2019 року про вартість уламків огорожі як брухту чорного металу на суму 375,20 грн (а.с.223-226 т.1);
- актом про вартість цієї експертизи 314 грн (а.с.227 т.1);
- постановою слідчого від 9 липня 2019 року про зміну кваліфікації злочину з частини першої статті 297 на частину третю статті 297 КК України (а.с.228 т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_3 від 10 липня 2019 року з відеодиском цієї слідчої дії, в ході якого ОСОБА_3 пояснював, що після вживання спиртних напоїв їм було мало, не було коштів купити ще, тому він запропонував обвинуваченому ОСОБА_4 та неповнолітньому ОСОБА_8 зламати на кладовищі огорожу. Ламав він та ОСОБА_4 . На них сварився якісь чоловік. Він пішов з кладовища, і коли повернувся, того чоловіка вже не було. Неповнолітньому йти на кладовище запропонував він. Знав, що тому 14 років, так як співмешкає з його матір`ю. Щиро кається у вчиненому. Пояснює, що експеримент проведений без будь якого впливу на нього (а.с.229-232 т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 10 липня 2019 року з відеодиском цієї слідчої дії, в ході якого ОСОБА_4 пояснював, що пішли ламати огорожу на кладовище за пропозицією ОСОБА_3 , так як «оказалось мало». Вдвох з ОСОБА_3 вони зняли огорожу і занесли її в ліс, де згодом і ламали. Допомагав носити його племінник, якому сказав це робити ОСОБА_3 . Огорожу хотіли здати на металолом. Вину свою визнавав повністю і щиро каявся. Зауважень у нього під час проведення слідчого експерименту не було (а.с.233-236 т.1);
- ксерокопією ухвали слідчого судді від 16 липня 2019 року про запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та протоколом від 16 липня 2019 року про затримання останнього на виконання ухвали слідчого судді (а.с.237-240 т.1);
- витягом від 10 липня 2019 року з ЄРДР про виявлення злочину, передбаченого частиною першою статті 304 КК України втягнення ОСОБА_3 у крадіжку огорожі неповнолітнього ОСОБА_8 (а.с.241-243 т.1);
- постановою прокурора від 17 липня 2019 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань злочинів за частиною третьою статті 297 та частиною першою статті 304 КК України, а також відповідним витягом з ЄРДР (а.с.245-248 т.1);
- постановою прокурора від 18 липня 2019 року про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження щодо злочину, вчиненого неповнолітнім, а також відповідним витягом з ЄРДР (а.с.1-5 т.2).

Оцінка доказів судом.

Суд не приймає до уваги неповне визнання та невизнання вини обвинуваченими у інкримінованих їм злочинах і вважає таку їх позицію намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене з огляду на таке.
Загальновідомим, з кримінально-процесуальної точки зору, є той факт, що показання підозрюваного, обвинуваченого це один із видів процесуальних джерел доказів, який необхідно досліджувати, як і інші види доказів, а також у порівнянні з ними. Показання підозрюваного на досудовому слідстві визначаються як вид доказу, у якому він повідомляє слідчому, прокурору відомості про подію кримінального правопорушення, що сталося, про дії, які вчинив він та інші учасники кримінального провадження, та про інші факти, що мають значення в процесі доказування та є одним із процесуальних джерел доказів. Інформація, яка міститься в таких показаннях підозрюваного, повинна відповідати відомостям, що отримані з інших процесуальних джерел доказів.
Досліджуючи відеозаписи проведення слідчого експерименту з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд установив, що слідчі експерименти проводилися з кожним окремо за добровільної їх згоди, без психічного та фізичного тиску, про що вони самі заявляли при проведенні цієї слідчої дії; перед початком слідчого експерименту слідчий роз`яснювала їм права та порядок проведення цієї слідчої дії; клопотань з приводу доповнень чи неправильності проведення слідчої дії вони не заявляли; кожен з них говорив про пропозицію ОСОБА_3 щодо крадіжки огорожі з кладовища, оскільки «було мало», тобто закінчилось спиртне, про дядька, який сварився на них; а також кожен з них окремо показав місце у лісі поряд з кладовищем, куди вони перенесли викрадені елементи огорожі. Умови проведення слідчого експерименту дозволяли сприймати докази, про які вони повідомляли слідчого; суттєвих протиріч у їх показаннях, наданих при проведенні слідчих експериментів, не було; ці показання підтверджуються іншими доказами показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , а також протоколами огляду місця події, огляду огорожі, пред`явлення для впізнання за фотознімками.
Тому суд вважає показання, надані на досудовому слідстві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час проведення слідчих експериментів, будучи у статусі підозрюваних, правдивими, оскільки : процесуальні правила отримання цих показань були дотримані; умови, у яких проводились слідчі експерименти з їх участю та у яких вони знаходились, дозволяли сприймати докази, про які вони повідомляли; на зміст їх правдивих показань вплинув факт їх отримання наступного дня після вчинення злочину; суттєвих протиріч у показаннях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час проведення слідчих експериментів не було; ці їхні показання об`єктивно підтверджуються іншими добутими досудовим слідством доказами.
Водночас, суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині надання ним показань під час досудового слідства під фізичним та психологічним тиском на нього зі сторони працівників поліції. Ці твердження ним же і спростовуються, оскільки він, перебуваючи перед обранням запобіжного заходу відносно нього у виді тримання під вартою на волі значний проміжок часу, до прокурора чи інших правозахисних органів не звертався, скарг з цього приводу не подавав. Таку позицію суд розцінює, як намагання виставити свої первісні показання, які суд визнав правдивими, надані під примусом, а тому недостовірними.
Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_11 , яка є сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 , матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 та співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 , яка надавала у судовому засіданні зовсім інші, чим на досудовому слідстві (як вказав прокурор, оголошуючи з дозволу суду протокол її допиту) показання, намагаючись виправдати всіх співучасників вчинення злочину, оскільки вона є родичем ОСОБА_17 та цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 .
Отже суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 втягнув неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність крадіжку могильної огорожі, тобто наругу над могилою, а також за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_8 вчинив таку наругу над могилою з корисливих мотивів; а обвинувачений ОСОБА_18 вчинив наругу над могилою за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_8 з корисливих мотивів.

Відомості щодо особи обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, що видно з довідки про судимість від 12 червня 2019 року, а також копій вироків (а.с.157-171 т.1).
Обвинувачений ОСОБА_4 є особою, відносно якого ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року встановлено адміністративний нагляд, що видно з ксерокопії відповідної ухвали (а.с.172 т.1).
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, що підтверджується характеристикою № 1481 від 14 травня 2019 року виконавчого комітету Браїлівської селищної ради (а.с.173 т.1).
Згідно з довідкою цього ж виконавчого комітету № 1485 від 14 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 проживає разом з сестрою по АДРЕСА_2 (а.с.174 т.1).
Відповідно до довідок Жмеринської ЦРЛ № 256 та № 424 від 17 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а.с.175-176 т.1).
Згідно з копією довідки про судимість, обвинувачений ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі 28 грудня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше несудимий, що видно з довідки від 4 червня 2019 року (а.с.177).
Склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_3 мати, батько, два брати та сестра, що видно з довідки виконавчого комітету Браїлівської селищної ради № 1476 від 14 травня 2019 року (а.с.178 т.1).
Згідно з довідкою цього ж виконавчого комітету № 1483 від 14 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.179 т.1).
Особа ОСОБА_3 підтверджується ксерокопією паспорта НОМЕР_1 (а.с.180 т.1).
Відповідно до довідок Жмеринської ЦРЛ № 260 та № 422 від 17 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а.с.181-182 т.1).
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 8 жовтня 2019 року, виправлення ОСОБА_4 без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих осіб) (а.с.73-75 т.1).
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 8 жовтня 2019 року, виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих осіб) (а.с.77-79 т.1).

Мотиви призначення покарання.

Обставин, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених, судом не установлено.
Обставиною, яка у відповідності із статтею 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які у відповідності із статтею 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими; обставини, що обтяжують покарання та особу винного; а також висновок органу пробації про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємих йому статей за сукупністю злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким; обставини, що обтяжують покарання та особу винного, який раніше судимий; а також висновок органу пробації про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання, і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої йому статті.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень.

Суд вважає, що речові докази частини огорожі білого кольору які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП (а.с.199-201 т.1), слід повернути потерпілій ОСОБА_10 , а запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід продовжити.
Процесуальні витрати відповідно до положень статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених у рівних долях.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 304 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
У відповідності з частиною першою статті 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_3 з 6 листопада 2019 року з моменту зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України і обрати йому остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з 16 липня 2019 року з моменту його затримання на виконання ухвали слідчого судді від 16 липня 2019 року про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Речові докази частини огорожі білого кольору які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП, повернути потерпілій ОСОБА_10 .
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи в рівних долях 314 грн по 157 (сто п`ятдесят сім) грн з кожного.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили продовжити на 60 днів з 26 березня 2020 року по 24 травня 2020 року включно.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили продовжити на 60 днів з 26 березня 2020 року по 24 травня 2020 року включно.
Ухвалу слідчого судді від 11 травня 2019 року про накладення арешту на частини огорожі білого кольору скасувати.
В строк відбування покарання у відповідності із статтею 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 попереднє ув`язнення з 6 листопада 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В строк відбування покарання у відповідності із статтею 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 16 липня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копію вироку направити потерпілій ОСОБА_10 , яка не була присутньою у судовому засіданні при його проголошенні.

Головуючий суддя ОСОБА_19