ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1190/20 Справа № 193/79/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - задоволено.
Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 09 (дев`ять) місяців 05 (п`ять) днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що на час звернення начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 до суду, останній відбув 2/3 строку призначеного покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 по даній справі був засуджений 04 вересня 2017 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 15 травня 2017 року та остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04 жовтня 2017 року.
На час звернення до суду засуджений ОСОБА_7 непогашених у встановленому порядку стягнень не має, має чотири заохочення.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є працездатним, за власним бажанням, без оплати праці працює в гаражі установи, за що був чотири рази заохочений правами начальника установи, стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі 3343,20 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. Тернівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно листа №37295 від 21.10.2019 року повідомив, що державним виконавцем 26.07.17 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, в подальшому винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий лист 22.09.17 повернуто до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу. Вдруге на виконання до ВДВС вищезазначений документ не надходив (перевірено дані АСВП).
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого2020 року за клопотанням начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення з місць позбавлення волі умовно - достроково на невідбутний термін 09 (дев`ять) місяці 5 (п`ять) днів скасувати, й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 , відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочинів (ч.3 ст.185 КК України),а саме відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих злочину пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.
Водночас, відповідно до даних, які характеризують особу засудженого встановлено, що осатаній в період з 1993 по 2017 роки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів пов`язаних з таємним викраденням чужого майна (крадіжка) вчинених повторно.
Звертає увагу на те, що відповідно до даних, які характеризують особу засудженого встановлено, що осатаній за час відбування покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (45)»характеризується посереднє має 4 заохочення.
На думку прокурора, відносно засудженого ОСОБА_7 враховуючи його судимість саме вчинення злочинів (ч.2 ст.185, КК України),мети передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України пов`язаної з її виправленням, а також запобігання вчиненню нових злочинів не досягнуто.
Однак наявність чотирьох заохочень за весь період відбування покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
В порушення вказаних вимог закону в оскаржуваній ухвалі судом не надано оцінки яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_7 , в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали подання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 по даній справі був засуджений 04 вересня 2017 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за статтею 185 частина 3 кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 71 частина 1 кримінального кодексу України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 15 травня 2017 року та остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04 жовтня 2017 року.
На час звернення до суду засуджений ОСОБА_7 непогашених у встановленому порядку стягнень не має, має чотири заохочення.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є працездатним, за власним бажанням, без оплати праці працює в гаражі установи, за що був чотири рази заохочений правами начальника установи, стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі 3343,20 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. Тернівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно листа №37295 від 21.10.2019 року повідомив, що державним виконавцем 26.07.17 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, в подальшому винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий лист 22.09.17 повернуто до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу. Вдруге на виконання до ВДВС вищезазначений документ не надходив (перевірено дані АСВП).
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Будь-яких підстав, передбачених ст. ст. 408, 409 КПК України, для зміни чи скасування ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4