Справа № 297/2793/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове кримінальне провадження № 0000953 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вишково, Хустського району, громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

11 листопада 2018 року близько 11 години 50 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи поблизу будинку № 53 по вул.. Бем Йожефа в м. Берегово на грунті неприязних відносин з своєю донькою ОСОБА_6 , під час словесного конфлікту руками та дерев`яною ручкою від вил наніс більше чотирьох ударів по різним частинам тіла, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та в судовому засіданні показав, що протягом певного часу між ним та потерпілою склались неприязні відносини, в тому числі в зв`язку з тим, що потерпіла разом із своїм чоловіком постійно пишуть на нього заяви до поліції про притягнення його за різноманітними статтями кримінального кодексу. 11.11.2018 року він приїхав до себе додому коли він під`їжджав, то помітив, що біля його воріт перебувала потерпіла з чоловіком ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 які міняли замок в воротах. Він почав кричати на них, щоб вони не чіпали його ворота та вихватив з рук ОСОБА_8 замок, який той намагався поміняти. ОСОБА_8 почав замахуватися на ОСОБА_4 з шуроповертом. Після цього ОСОБА_4 забіг в будинок, взяв віли і вийшов щоб розігнати їх. На вулиці між ними сварка продовжилася, під час якої йому почали погрожувати, він (обвинувачений) пригрозив потерпілій щоб вони не погрожували та не приходили більше до нього, після чого він зайшов у двір, а потерпіла разом з своїм чоловіком та ОСОБА_10 залишилися на вулиці та кричали в його адресу нецензурною лайко, після чого він вийшов ще раз, коли потерпіла його побачила то побігла від нього перечепилася за край мостка сусідів і впала. Свою винуватість не визнає тому, що будь-яких ударів потерпілій не наносив. Цивільний позов не визнає.

Вина ОСОБА_4 підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 11.11.2018 року вона разом з чоловіком ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 приїхали до будинку свого батька (обвинуваченого) подивитися гараж щоб забрати з відти автомобіль. В цей час підїхав обвинувачений ОСОБА_4 який почав на них кричати щоб вони йшли звідси геть, після чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почалася сварка через, що ОСОБА_8 встановлював на ворота новий замок, в процесі сварки ОСОБА_4 зайшов до будинку звідки вибіг з вилами і почав погрожувати побиттям та виганяти їх. Побачивши як ОСОБА_4 розмахує вилами, ОСОБА_6 відскочила до сусідського будинку, а ОСОБА_4 зайшов до свого подвір`я, коли вони знову повернулися до воріт де стояла машина ОСОБА_4 , останній вискочив за ними і почав її наздоганяти. Коли ОСОБА_4 через декілька будинків наздогнав то почав на неї кричати та бити палицею.

-поясненням свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 приїхали до Говдлі перегнати автомобіль, повністю підтвердив покази потерпілої.

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.12.2018 року № 0000953 за заявою ОСОБА_6 ;

-висновком експерта № 121 від 14.11.2018 року, згідно якого у ОСОБА_6 наявні такі тілесні ушкодження: ситуаційниз невроз. Забійні гематоми лівого стегна, забій поперекового відділу хребта, правої кістки, голови. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею по удару механізму спричинення, або в результаті співударяння з тупими предметами, якими могли бути дерев`яна руків`я сільськогосподарського інструменту. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 відносяться до категорії легких, давність ушкоджень може приблизно відповідати періоду 2-3 доби до експертизи і могли виникнути 11.11.2018 року.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 р. з участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого останній показав та відтворив факт погрози ОСОБА_4 громадянці ОСОБА_6 яке мало місце 11.11.2018 року.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Винуватість обвинуваченого підтверджується: показаннями потерпілої, показаннями свідка ОСОБА_9 , який був безпосереднім очевидцем даних подій, та показав, що відразу після цього він бачив потерпілу з наявними тілесними ушкодженнями; протоколом проведення слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи, згідно якого тілесну ушкодження потерпілому могли бути заподіяні за обставинами, які вказав потерпілий під час проведення слідчого експерименту.

На підставі викладеного вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцемпроживання характеризується позитивно, пенсіонер.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому по справі не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не встановлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила до обвинуваченого цивільний позов на суму 20 000 гривень моральної шкоди та 7850 гривень матеріальної шкоди, обґрунтовуючи її розмір тим, що між ним та обвинуваченим існують тривалий час неприязні відносини, і те що обвинувачений розбив її телефон.

Під час визначення розміру заподіяної моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування потерпілому, суд визначає її розмір залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, що потерпілій, заподіяння тілесні ушкодження потребують певних моральних втрат для відновлення нормального способу життя.

На підставі викладеного розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого суд оцінює на загальну суму 3 000 тис. грн.

В решті позов потерпілого про відшкодування моральної та матеріальної шкоди слід залишити без задоволення за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок моральної шкоди, в решті позов залишити без задоволення за його безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1