Справа № 742/766/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/498/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1,2, 4, 5 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2019 року, та остаточно призначено засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

В поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений ОСОБА_7 просить вважати пропущений строк на апеляційне оскарження даного вироку з поважних причин. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що він мав незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим і пропустив визначені законодавством строки на оскарження вироку.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану заяву, думку прокурора, який заперечував проти поновлення строку на оскарження рішення суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення; для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин засудженим в клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, не наведено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, копію вироку ОСОБА_7 отримав в суді першої інстанції безпосередньо в день його проголошення, тобто 29 жовтня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою (а.к.п 149).

Згідно журналу судового засідання від 29 жовтня 2019 року, ОСОБА_7 був присутній в суді під час проголошення вироку у відношенні нього, йому було роз`яснено порядок і строки оскарження вироку (а.к.п. 145).

Відповідно до наявного в матеріалах провадження розпорядження суду від 29 жовтня 2019 року, вирок у відношенні ОСОБА_7 набрав законної сили 29 листопада 2019.

Апеляційну скаргу засудженим ОСОБА_7 датовано 13 квітня 2020 року.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність пропуску цього строку, оскільки засуджений ОСОБА_7 був присутнім в судовому засіданні, знав про постановлене судом першої інстанції рішення та мав реальну можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Його твердження про те, що в нього були проблеми зі станом здоров`я, колегія суддів не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на те, що з часу винесення вироку минув значний час, а також до суду не було надано жодних обґрунтованих доказів з приводу перебування засудженого тривалий час у тяжкому стані здоров`я.

Крім того, засуджений, в разі неможливості самому стати на захист своїх прав, міг реалізовувати своє право на захист за допомогою захисника, а саме через безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини засудженим не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 113, 115, 117, 395, 399, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4