21.05.2020 Справа № 756/847/17
Унікальний № 756/847/17
Провадження № 1-кп/756/147/20
У Х В А Л А
21 травня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

додаткових присяжних ОСОБА_6 ,

за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
19.05.2020 року через канцелярію суду прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_14 строку тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали подане клопотання з підстав викладених в ньому, вказуючи на ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав подане клопотання та зазначив, що сторона захисту демонструє систематичне навмисне затягування розгляду справи, оскільки без поважних причин не з`являються в судові засідання. Вказав, що на його переконання некоректна процесуальна поведінка захисників при розгляді даного кримінального провадження може свідчити проте, що в подальшому, в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу, обвинувачений також буде зловживати своїми процесуальними правами та нехтувати обов`язками, ухилятися від розгляду даного кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_12 заперечувала щодо задоволення даного клопотання, та звернула увагу суду присяжних, що приймає участь у даному кримінальному провадженні з квітня 2020 року, за цей час сторона захисту сумлінно виконує свої професійні обов`язки, на її переконання жодне засідання не було зірвано внаслідок умисного ухилення захисників від розгляду даного кримінального провадження, навпаки всі дії останніх спрямовані на як найшвидший розгляд справи. Також зазначила, що ознайомившись з матеріалами даного кримінального провадження, дійшла висновку про те, що у справі містяться матеріали, які свідчать про факт фальсифікації, є об`єктивні причини вважати, що порушення даного кримінального провадження спрямоване на переслідування ОСОБА_14 , обвинувачення ґрунтується на доказах, які є відповідно до норм КПК України не допустимими, про що в подальшому буде заявлятися низка клопотань. На даний час ОСОБА_14 в порушення його конституційних прав утримується під вартою. З огляду на те, що ОСОБА_14 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації, в тому числі в м.Києві, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з обов`язком носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 категорично заперечував щодо задоволення клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що всі клопотання подані стороною обвинувачення раніше тотожні із сьогоднішнім клопотанням, зазначаються одні і ті ж самі ризики та доводи щодо підстав для продовження запобіжного заходу, при цьому, вказав, що посилання на тяжкість покарання суперечить позиції Європейського суду з прав людини. На думку захисника інкриміноване ОСОБА_14 обвинувачення є надуманим, ґрунтується на штучно створених доказах. Далі зазначив, що ОСОБА_14 є соціально адаптованою людиною, який має на утриманні дітей, двоє з яких є неповнолітніми, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є успішним та добросовісним банкіром, меценатом та особою, що активно займалася благочинною діяльністю. Неодноразово продовжене тримання під вартою та утримання підзахисного в умовах ІТТ ГУ НП у м. Києві суперечить вимогам закону. З викладених підстав, просив відмовити в задоволенні даного клопотання. Також захисник звернув увагу учасників процесу на те, що неявка захисників у судові засідання була пов`язана об`єктивними причинами, а саме введенням карантину в Україні, внаслідок чого існують і на даний час транспортні обмеження, що в свою чергу створює труднощі у реалізації здійснення правозахисної діяльності. На дайни час між стороною захисту та ОСОБА_14 вирішено та узгоджено питання щодо оплати праці адвокатів, тому останні матимуть фінансову можливість прибувати до приміщення суду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 категорично заперечував щодо даного клопотання, просив відмовити в його задоволені, вказуючи на надуманість пред`явленого обвинувачення та не доведеність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Зазначив, що ОСОБА_14 тривалий час перебуває під вартою, при цьому незаконно утримується в умовах ІТТ, де в супереч Законам України позбавлений можливості отримання належної медичної допомоги, немає належних умов для існування, а саме немає предметів вжитку, немає можливості отримувати від близьких передачі та фінансово-грошову допомогу. Вказані обставини свідчать про незаконне та навмисне позбавлення ОСОБА_14 конституційних прав на свободу та особисту недоторканість, у такий спосіб останній наражається на систематичне катування. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення даного клопотання та зазначив, що протягом 28 місяців незаконно утримується під вартою та на протязі всього часу утримання відчуває катування. Вказав, що клопотання ґрунтується на звинуваченнях, які містять припущення та фантазії сторони обвинувачення, на даний час в судовому засіданні стороною обвинувачення не було надано жодного доказу на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого діяння. Ризики на які посилається сторона обвинувачення також не доведені. Він незаконно утримується з метою дискредитації, та з метою його фізичного знищення, в цей час група високопосадовців позбавляє його та його родину статків та нерухомості. Оскільки кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане, він не причетний до жодного кримінально-караного діяння, тому свою невинуватість буде доводити перед судом та суспільством, за ради майбутнього своїх дітей. Крім того, вкотре звернув увагу суду присяжних, що незаконно утримується в умовах ІТТ, де йому не надається належна медична допомога, тому просив вжити заходів відповідно до норм КПК України та зобов`язати відповідні органи вжити заходів щодо переведення його для утримання в умовах СІЗО, в разі задоволення заявлено стороною обвинувачення клопотання. Також вказав, що з боку працівників ІТТ щодо нього застосовувалась фізична сила та заборонені заходи, у зв`язку з чим, просив вирішити питання щодо притягнення останніх до відповідальності. Вказуючи, що тривалий час утримуючись під вартою не приймає участі у вихованні дітей, не має можливості підтримати свою дружину, яка за станом здоров`я потребує його допомоги та участі, а також зважаючи, що на протязі 6 місяців перебував без запобіжного заходу, при цьому не порушував своїх процесуальних обов`язків, просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання та змінити йому запобіжний захід.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.331 КПК України, під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Головуючий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ухвали суду обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01.06.2020 року включно.
Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, особу обвинуваченого, який переховувався від слідства та суду, у зв`язку з цим стосовно ОСОБА_14 під час досудового слідства було проведено спеціальне досудове розслідування та під час судового розгляду ухвалою суду було ухвалено рішення про здійснення спеціального судового розгляду, також враховуючи, що ОСОБА_14 здійснив втечу з-під варти, а також інші обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості злочину, що дає підстави зробити обґрунтоване припущення, що обвинувачений може ухилитись від явки до суду чи незаконно впливати на свідків, тому головуючий суддя, вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, у даному випадку ризик втечі, є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Відтак, ризик можливої спроби ОСОБА_14 переховуватись від суду не може бути спростований самими твердженнями захисників та обвинуваченого про те, що останній не має наміру для виїзду за межі України. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим реально, оскільки останній тримається під вартою з моменту затримання та у останнього не було такої можливості і тим більше таку можливість не можна допустити.
Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви").
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як і не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України вважаю, що розмір застави визначати не слід, оскільки ОСОБА_14 обвинувачується у скоєнні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.
З огляду на наведене, головуючий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_14 слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.
Враховуючи викладене, головуючий суддя, вважає за необхідне відреагувати на зазначене ОСОБА_14 повідомлення шляхом надіслання відповідного судового рішення, та з метою усунення факту ненадання медичної допомоги, та перевірки фактів застосування до нього насильства під час тримання під вартою у держаній установі (Ізолятор тимчасового тримання), відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити адміністрації Державної установи, в якій обвинувачений ОСОБА_14 утримується під вартою, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_14 із наданням належної медичної допомоги. Крім того, доручити прокурору м.Києва провести перевірку факту застосування до ОСОБА_14 насильства під час тримання під вартою у держаній установі (Ізолятор тимчасового тримання).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 331, 372 КПК України, головуючий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19.07.2020 року включно.
На підставі п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України доручити адміністрацію Державної установи, в якій обвинувачений ОСОБА_14 утримується під вартою, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_14 із наданням належної медичної допомоги, про що повідомити суд.
На підставі п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити прокурору м.Києва провести перевірку факту застосування до ОСОБА_14 насильства під час тримання під вартою у держаній установі (Ізолятор тимчасового тримання), про що повідомити суд.
Контроль за виконанням ухвали, в частині надання обвинуваченому ОСОБА_14 належної медичної допомоги та перевірки фактів застосування насильства до ОСОБА_14 покласти на процесуального керівника в даному кримінальному провадженні.
Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1