Справа № 161/6691/20
Провадження № 1-кс/161/3287/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 травня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника (володільця) арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2020 року власник (володілець) арештованого майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000966 від 12 березня 2020 року.

Обґрунтовуючи вказану ухвалу, слідчий суддя вказав, що 11 березня 2020 року близько 18 год. 40 хв. водій автомобіля марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Львівській у напрямку вул. Володимирської допустив наїзд на пішохода, який здійснював перехід проїжджої частини по нерегульованому пішохідному переходу. Відомості про такий факт 12 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В ході огляду місця події від 11 березня 2020 автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучений та поміщений на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку по вул. Ківерцівській, 34. Відповідно до інформації з БД «НАІС» власником вказаного автомобіля є ОСОБА_3 . Накладаючи арешт на автомобіль, слідчий суддя зазначив, що транспортний засіб мав силу речового доказу, оскільки був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити інші відомості, які могли бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заявник вважає, що на теперішній час в кримінальному провадженні відпала потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, обставини події не заперечує, а тому необхідність збереження арешту майна як способу забезпечення доказів відсутня. За наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, таких як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, також вважає, що обвинувачений не має наміру вчиняти дії, спрямовані на приховування обставин події кримінального правопорушення. Крім того, арештоване майно не є власністю обвинуваченого, не перебуває у його володінні та не може бути способом забезпечення цивільного позову. При цьому цивільний позов в рамках цього кримінального провадження не пред`явлено, адже обвинувачений добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки.

Зважаючи на вищенаведене, власник арештованого майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт автомобіля марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 в кримінальному провадженні №0000966 від 12 березня 2020 року.

Від заявника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Клопотання просить задовольнити.

Від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява, в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, не заперечує щодо задоволення клопотання в частині надання дозволу щодо користування транспортним засобом. в решті клопотання просить відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000966 від 12 березня 2020 року.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом положень ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує, що арештований автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, є речовим доказом в кримінальному провадженні, що вказує на відсутність підстав для повного скасування арешту, який накладено ухвалою слідчого судді від 16 березня 2020 року. Однак, слідчий суддя вважає можливим скасувати накладений арешт на автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 в частині позбавлення права користування цим автомобілем.

Таким чином, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності та те, що заявник не може користуватися своїм майном слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 та скасування арешту, який накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року на автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000966 від 12 березня 2020 року в частині позбавлення власника права користування цим автомобілем. При цьому, слідчий суддя зауважує, що чинність арешту щодо заборони відчуження автомобіля марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , зберігається.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника (володільця) арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 12 березня 2020 року задовольнити частково.
Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року на автомобіль марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000966 від 12 березня 2020 року в частині позбавлення власника права користування цим автомобілем.
Транспортний засіб - марки «Сітроен С5», державний номерний знак НОМЕР_1 , передати власнику (володільцю) - ОСОБА_3 , заборонивши йому відчужувати автомобіль. Визначити його відповідальною особою за збереження даного майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області ОСОБА_1