У Х В А Л А Справа № 932/6982/20

Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/3722/20

17 червня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001210 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року слідчий СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на майно, що вилучене 16 червня 2020 року в ході огляду місця події по вул. М. Малиновського, 76 у м. Дніпрі.

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Розглянувши клопотання та вивчивши надані до нього додатки, прихожу до висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків. Так, у клопотанні слідчий прохає накласти арешт на майно, що вилучене ним в ході огляду місця події по вул. М. Малиновського, 76 у м. Дніпрі, а саме на: автомобіль марки «Deo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В силу вимог ст. 168 КПК України, це майно є тимчасово вилученим. З матеріалів справи вбачається, що тимчасове вилучення майна відбулось при його володільці ОСОБА_3 , однак, слідчим вимоги ст. 168 КПК України щодо складення та вручення володільцю майна копії протоколу в порядку ч. 3 ст. 168 КПК України, не виконано. Не виконання цих вимог, окрім порушення прав особи, як володільця майна, має своїм наслідком відсутність у слідчого судді інформації про особу володільця майна, її адресу мешкання та контактні дані.

Слідчий прохає накласти арешт на автомобіль, як на доказ вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак, слідчим не надано будь-яких доказів отримання учасниками дорожньо-транспортної пригоди, тілесних ушкоджень. Тобто, слідчим не доведено події злочину. Ці недоліки клопотання унеможливлюють його розгляд слідчим суддею у порядку, встановленому ст. 172 КПК України, у строк, що визначений ч. 6 ст. 173 КПК України.

Внаслідок того, що клопотання слідчого та його додатки не містять інформації про власника майна, його контактні дані, а також доказів, що свідчать про те, що будь-ким із учасників ДТП отримано тілесні ушкодження, а також тому, що розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без участі власника такого майна чинним КПК України не передбачений, приходжу до висновку про повернення клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків та встановлюю строк у сімдесят дві години для їх усунення, шляхом надання до суду клопотання про накладення арешту на майно із зазначенням його власника, його місцезнаходження та контактних даних, надання належних доказів, що підтверджують заподіяння тілесних ушкоджень учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про накладення арешту повернути прокурору, встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1