Справа № 464/2114/20
пр.№ 1-кп/464/291/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000627 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 в середині лютого 2020 року неподалік будинку АДРЕСА_2 побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 21093 із державним номерним знаком НОМЕР_1 , законним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_5 , та спостерігаючи за даним автомобілем впродовж кількох тижнів у нього виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом з метою подальшого розкомплектування такого.

ОСОБА_3 , розуміючи, що самостійно він не зможе незаконно заволодіти даним транспортним засобом та перевезти його в інше місце, оскільки у нього немає відповідних навиків, вирішив залучити до вчинення даного злочину інших осіб, які не були обізнані з його злочинним умислом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 залучив до вчинення даного злочину рідного брата ОСОБА_6 і раніше знайомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким повідомив, що він придбав транспортний засіб, який знаходиться у м. Львові, однак такий перебував не в робочому стані, а відтак йому потрібна допомога у транспортуванні автомобіля додому в с. Коцурів, Пустомитівського району.

29.03.2020 близько 16:00 год., ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21093 із державним номерним знаком НОМЕР_1 , користуючись відсутністю законного володільця та користувача, діючи умисно, протиправно, не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких ОСОБА_3 переконав у тому, що даний транспортний засіб належить йому, прибув до місця знаходження зазначеного автомобіля території неподалік будинку №212Б, що по вул. Зеленій у м. Львові. Відчинивши даний автомобіль, ОСОБА_7 , який має навики з ремонту транспортних засобів, на прохання ОСОБА_3 запустив двигун даного автомобіля. Переконавшись, що автомобіль може самостійного здійснювати рух, ОСОБА_3 сів за кермо та розпочав ним рух по вул. Зеленій у м. Львові в напрямку виїзду з міста.

Тим самим, ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21093 із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на суму 36 579 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість у вчинених злочинах, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду всіх учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його молодий вік, неодружений, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах,раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.
Згідно досудової доповіді, наданої фахівцем Пустомитівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_10 , виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 являється можливим без ізоляції від суспільства, та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи доповідь органу пробації, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, який просить суворо не карати обивнуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо досягти без ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 2 роки, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, протягом якого він не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Тривалість іспитового строку ОСОБА_9 обраховувати з моменту оголошення вироку.

Речові докази: компакт-диски, на якому знаходяться відеозаписи - залишити при матеріалах кримінального провадження, автомобіль марки "ВАЗ 21093", який переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1