печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 22.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 00000525,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 22.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 00000525.

У поданій скарзі особа, яка її подала просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку із невмотивованістю та зобов`язати прокурора провести допит у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та її захисника.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, особа, яка подала скаргу просить розглядати скаргу у її відсутності, враховуючи порядок розгляду даної категорії справ та заяву ОСОБА_4 , яка просить розглянути скаргу за його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, до суду прокурор ОСОБА_5 направив клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку із його зайнятістю у слідчих діях.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та поряд з цим, враховуючи, що до складу групи прокурорів входить декілька прокурорів, слідчий суддя вважає необґрунтованою неявку прокурора у судове засідання, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України із клопотаннями від 15.11.2019 вх. № 14.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 22.11.2019, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 15.11.2019 вх. № 14.

Мотивуючи означену постанову прокурор вказує, що в ході досудового розслідування зібранні достатні докази для складання обвинувального акту, та сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування для виконання вимог ст. 290 КПК України, у зв`язку із чим відсутні підстави допиту як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 22.11.2019, остання не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, відсутності підстав, як вважає прокурор, у проведенні допиту.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується із доводами викладеними у постанові, оскільки, як вбачається із змісту клопотання, проведення допиту у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та її захисника, зумовлено необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою з`ясування, яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використовували квартиру АДРЕСА_1 , хто та яким чином надавали доступ до цієї квартири, скільки разів вони перебували в квартирі та на якій підставі, якими засобами зв`язку користувались, чи використовували грошові кошти під час перебування в квартирі, чи знайомі з ОСОБА_4 , які в них відносини.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються.

Отже, за таких обставин, оскільки постанова слідчого є необґрунтованою, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови та зобов`язання провести допит у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та її захисника, оскільки дані слідчі дії спрямовані на встановлення важливих обставин у кримінальному провадження.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання компетентної особи у кримінальному провадженні № 00000525 провести допит у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та її захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 22.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 00000525 задовольнити.

Скасувати постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 22.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 00000525.

Зобов`язати компетентну особу у кримінальному провадженні № 00000525 провести допит у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та її захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1