№ 207/1132/20
№ 1-кп/207/417/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження № 0000479 від 08.04.2020рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має професійну технічну освіту, офіційно не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13.03.2020, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем своєї реєстрації, де мешкає разом зі своєю матір`ю, яка о 04:30 годин поїхала до м. Дніпро на роботу та залишила свій мобільний телефон «ASSISTANT AS-502» imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 за місцем свого мешкання. В цей же день приблизно о 10:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, діючи умисно, скориставшись тим, що його матір ОСОБА_4 відсутня за місцем мешкання та за його діями не спостерігає, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «ASSISTANT AS-502» ринкова вартість, якого відповідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 19-/104-10/1/452 від 17.04.2020 року складає 1090,00 гривень. Після чого ОСОБА_6 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказаному суму.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
27.04.2020 року потерпілою ОСОБА_4 подано заяву в якій вона проти укладання угоди про визнання винуватості між ОСОБА_6 і прокурором не заперечує та надає свою згоду.
28.04.2020 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджав, беззастережно визнавала вину та активно сприяв проведенню досудового розслідування.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода в сумі 1090,00 грн., яку обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував у повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_4 , претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваною чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, надання потерпілою письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 із призначенням ОСОБА_6 узгодженого сторонами покарання.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись ст. 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити укладену 28 квітня 2020 року угоду про визнання винуватості між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000479 від 08.04.2020 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язкиперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.04.2020 року арешт на майно: мобільний телефон, «ASSISTANT AS-502» imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 .
Речові докази по справі:
-мобільний телефон, «ASSISTANT AS-502» imei: НОМЕР_1 ;
imei: НОМЕР_2 - повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1