ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2241/20
провадження № 1-кс/753/720/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 21 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 07 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень, 28 серпня 2019 року Київською місцевою прокуратурою № 2 за ч. 1 ст. 309 КК України скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 21 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 21 січня 2020 року близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо», що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, № 168, визначивши вчинення злочину проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення вирішили таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ « Сільпо - ФУД ».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їхніми діями ніхто з покупців та персоналу магазину не спостерігає, таємно викрали із холодильника у торговому залі вищевказаного магазину наступний товар, який належить ТОВ « Сільпо - ФУД », а саме:

масло солодко вершкове «Ферма селянське 73 %» у кількості 10 пачок, загальною вартістю 754 гривні 08 копійок ( без ПДВ ),

суміш рослинно - молочна «Тульчинка 72, 5 %» у кількості 2 пачок, загальною вартістю 52 гривні 32 копійки ( без ПДВ ), а всього на загальну суму 806 гривень 40 копійок ( без ПДВ ), сховавши у кишені та рюкзак, який був при них.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, пройшли через касу магазину, не розрахувавшись за нього, направилися до виходу з магазину, при цьому виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками охорони разом з викраденим товаром.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування прокурор вбачає наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування такого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, водночас просив пом"якшити домашній арешт у нічний час доби, пов"язуючи із необхідністю працювати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах « Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства » від 30 серпня 1990 року , « Мюррей проти Об`єднаного Королівства » від 28 жовтня 1994 року , вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання 31 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000433 від 21 січня 2020 року.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п"яти років, що згідно ст. 12 КК України - є злочином середньої тяжкості.
Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк (ч. 2 ст. 185 КК України).

Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч.3 ст. 12 КК України).

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протокол огляду місця події;

-протокол допиту представника потерпілого;

-протокол допиту свідків;

-протокол огляду відеозаписів;

-протокол допиту підозрюваного;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки установлено, що він раніше засуджений за користивий злочини, наразі Київською місцевою прокуратурою № 2 за ч. 1 ст. 309 КК України скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду міста Києва, й розумніння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки, а також продовжити злочинну діяльність.
Інші ризики, на які посилається сторона обвинувачення, а саме - незаконний впливав на потерпілого та свідківу цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом - не доведені й будуються стороною обвинувачення лише на припущенні, які судом не можуть прийматися до уваги.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( « Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року ).
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора на час розгляду даного клопотання, які повністю відповідають вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття « обґрунтованості », відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі « Нечипорук і Йонкало проти України », згідно якої термін « обґрунтована підозра » означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі №171;Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства » від 30 серпня 1990 року, п .32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Так, у відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, відсутність підстав застосування більш м"якого запобіжного заходу ( особисте зобов"язання ), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є пропонований запобіжний захід - домашній арешт, водночас для забезпечення життєдіяльності підозрюваного з урахуванням необхідності працювати, отримувати заробіток, визначити домашній арешт у нічний час доби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.

Так, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч. 5 ст. 195 КПК України ).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 21 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 07 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень, 28 серпня 2019 року Київською місцевою прокуратурою № 2 за ч. 1 ст. 309 КК України скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду міста Києва, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21 год. 00 год. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним, потерпілим та свідками у цьому провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України визначити строком до 31 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: