Дата документу 04.05.2020
Справа № 334/8117/18
Провадження № 1-кп/334/501/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого на посаді керівника департаменту з управління персоналом в ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВ1С», одруженого, маючого на утримані доньку ОСОБА_6 , 2002 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року, о 07 годині 16 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснював рух по проїзній частині вул. Кияшка в м. Запоріжжі, з боку вул. Михайлова в напрямку вул. Вінтера, зі швидкістю понад 66,3 км/год, що перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час проїзну частину вул. Кияшка по нерегульованому пішохідному переходу перетинала пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась справа наліво по ходу руху автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, в районі буд. №12 по вул. Кияшка, ОСОБА_4 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухалась пішохід ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода та маючи при цьому технічну можливість запобігти наїзду на нього, відповідних заходів до зменшення швидкості транспортного заходу не вжив, не зупинився щоб дати дорогу пішоходу, для якої створив небезпеку, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок порушення вимог пп. 18.1, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху Україні водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-653 від 12.10.2018, проведеної експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, загинула на місці події.

Згідно з висновком судової медичної експертизи №3359 від 11.10.2018, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба, кінцівок з крововиливами під м`які оболонки головного мозку, численними двостооонніми переломами ребер, забоями легень та серця, розривом лівої легені, переломом хребта з повним анатомічним розривом спинного мозку, розривом правої долі печінки на діафрагмельній її поверхні, крововиливами у плевральні та черевну порожнини, переломами лівої плечової кісток лівої гомілки. Всі перелічені пошкодження утворились у потерпілої незадовго до смерті від дій тупих твердих предметів з переважною травмуючою поверхнею, у живих осіб мали б ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, у даному випадку, перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 . Характерні особливості та локалізація перелічених пошкоджень, переважна однобічна їх локалізація, ознаки струсу тіла, переважання внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, свідчать про те, що вони утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди за участю рухомого транспортного засобу та пішохода, якою була ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальному акті. Також щиросердно розкаявся в скоєному, просив вибачення у потерпілої та пояснив суду, що він добровільно відшкодував потерпілій спричинену моральну шкоду у повному обсязі. Просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки його робота пов`язана з відрядженими з використанням службового автомобіля, тому позбавлення права керувати транспортними засобами може призвести до втрати міста роботи, а у нього на утриманні є дитина.

Потерпіла ОСОБА_5 допитана в судовому засіданні пояснила, що 27.09.2018 року їй подзвонили сусіди та повідомили, що її бабуся загинула в ДТП. Обвинувачений ОСОБА_4 вибачався перед нею за смерть бабусі та відшкодував їй спричинену матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі, тому її цивільний позов просила залишити без розгляду.

Вина ОСОБА_4 також підтверджується доказами, які є належними та допустимими, та були досліджені в ході судового слідства, а саме:

висновком експерта № 9-653 від 12.10.2018 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів з супровідним листом та довідкою про витрати на проведення даної експертизи у розмірі 1716 грн.; (а.с. 139-149);

висновком експерта № 9-652 від 19.10.2018 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів з додатком до неї, супровідним листом та довідкою про витрати на проведення даної експертизи у розмірі 1144 грн.; (а.с. 124-134)

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 2 ст. 268 КК України відносяться до тяжкого злочину.

ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані доньку ОСОБА_6 , 2002 року народження, офіційно працевлаштований на ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВ1С», позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, скоїв необережний злочин, свою вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, в скоєному щиросердно розкаявся, добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. Крім того, враховуючи клопотання ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВ1С» про можливість не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки його робота пов`язана з управлінням автомобілем, та що ОСОБА_4 має на утриманні дитину, робота є його основним та єдиним джерелом доходу, суд приходить до висновку, не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов, та просила стягнути суму матеріальної шкоди у розмірі 15 386,09 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Під час судового розгляду справи потерпіла подала письмову заяву та просила залишити її цивільний позов без розгляду, оскільки обвинуваченим відшкодована шкода у повному обсязі.

Суд вважає можливим прийняти подану заяву, оскільки вона не суперечить закону та не порушує прав сторін, у зв`язку з чим, цивільний позов ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 9-653 від 12.10.2018 в сумі 1716 грн. та судової інженерно-транспортної експертизи № 9-652 від 19.10.2018 в сумі 1144 грн., у відповідності до вимог ст.124 КПК України, належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх на користь держави.
Ухвалою суду від 04.02.2019 року арешт на автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 03.10.2018 року в справі № 335/11408/18 провадження №1-кс/335/7594/2018 скасовано, а автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернутий законному власнику - ОСОБА_9 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покаранняу вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 9-653 від 12.10.2018 в сумі 1716 грн. та судової інженерно-транспортної експертизи № 9-652 від 19.10.2018 в сумі 1144 грн., що становить всього 2860,0 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят гривень).
Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та переданий їй на відповідальне зберігання залишити за належністю;

СД-диск з відеозаписами з зовнішніх камер відео спостереження відділення AT КБ «Приватбанк» та СД-диск з фото та відеоматеріалами з огляду міста події - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1