Номер провадження: 11-сс/813/294/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 р. в рамках розгляду кримінального провадження №0004280 від 11.12.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого,

офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2006 року Апеляційним судом Одеської області за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 15 років позбавлення волі,

- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі, на те, що підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також, що підозрюваний має не зняту та непогашену судимість за вмисне вбивство.

Разом з тим, слідчий суддя, врахував, що ОСОБА_9 має стійку неповагу до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини та суспільно визнаних цінностей та моралі, взяв до уваги, що строк досудового розслідування на даний час продовжений, в рамках кримінального провадження є необхідність у проведені необхідних процесуальних дій, а також врахував наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого про продовження строку дії відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було обґрунтованим та належним чином мотивованим.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
- слідчим суддею не дотримано загальних положень про запобіжні заходи, передбачені в ст.ст. 176-178 КПК України, та спеціальних положень, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України);
- захисник вважає пред`явлену підозру ОСОБА_9 необґрунтованою, так як в діях підозрюваного є ознаки ст. 116 КК України;
- відсутні ризики, які є підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
У п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих прокурором вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у тому що 11.12.2019 року у нічний час доби у ОСОБА_9 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні кухні під час сварки з ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього, після чого ОСОБА_9 тримаючи у правій руці кухонний ніж умисно наніс ОСОБА_11 численні тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких останній помер.

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
З огляду на що, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, спростовуються долученими до клопотання доказами, в тому числі: протоколами допиту свідків, висновками експерта, протоколом допиту підозрюваного.

Тому, наявних доказів достатньо для висновків щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.
Окрім того, згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про повідомлення про підозру може бути оскаржене підозрюваним в окремому порядку після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, однак матеріали провадження не містять таких відомостей, а також захисником в суді апеляційної інстанції не надано жодних підтверджень на використання свого права на захист відповідно до вищевказаної норми КПК України, що свідчить про те, що на момент розгляду апеляційної скарги обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_9 підозри знайшла своє підтвердження в ухвалі слідчого судді від 06.02.2020 р.

Також, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існує доведений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років.

Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи слідчого про продовження існування ризиків з боку ОСОБА_9 щодо перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, так як в рамках кримінального провадження є необхідність у проведенні процесуальних дій.

Апеляційний суд також погоджується з тим, що продовжує існувати ризик вчинення інших (в тому числі аналогічних) злочинів, зважаючи на те, що він був вчинений в той час, як у ОСОБА_9 є незнята та непогашена судимість за вчинення аналогічного злочину, покарання за який він відбував реально, однак на шлях виправлення не став та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я людини.

З огляду на що, доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України не ґрунтуються на беззаперечних доказах, зважаючи на матеріали провадження, в тому числі, досліджені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає що такі ризики обґрунтовано продовжують існувати.

Щодо доводів сторони захисту з приводу не доведення неможливості застосування відносно ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не врахування вказаних обставин слідчим суддею, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки слідчий суддя в ухвалі, посилаючись на матеріали провадження, наявні ризики, дійшов вірного висновку щодо неможливості на даний час застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Окрім того, підозрюваний не одружений, не має на утримання малолітніх або неповнолітніх дітей, не працевлаштований, що не може свідчити про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, або беззаперечних обставин, які б могли свідчити не можливість утримання останнього в умовах слідчого ізолятору.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді, апеляційний суд з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів зможе не забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4