Справа № 367/7930/19
Провадження по справі № 1-кп/367/327/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 11.08.2019 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001410, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, маючого, середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 10.04.2014 р. Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць (умовно-достроково звільненого 05.07.2016 р. з не відбутою частиною покарання 09 місяців 01 день),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 10.08.2019 р., приблизно о 12-00 год (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), з метою заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення, вирішив викрасти із сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 металевий бетонозмішувач, який належав ОСОБА_6 . Для цього він зателефонував на пункт прийому металобрухту та домовився про вивіз вищевказаного бетонозмішувача.

Цього ж дня, приблизно о 19 год 30 хв, до подвір`я будинку АДРЕСА_2 за проханням ОСОБА_5 прибули дві особи на автомобілі «Мерседес Спрінтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 із пункту прийому металобрухту з метою вивезти чорний метал.

В подальшому ОСОБА_5 ,продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, з метою власного збагачення, разом із вищевказаними особами, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, відкрив ворота до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки разом із вище вказаними особами, яких попередньо ввів в оману, видаючи майно за власне, взяли вищевказаний металевий бетонозмішувач, вага якого складала 237 кг, вартістю 988,29 грн., та викотили за територію зазначеного домоволодіння для його подальшого завантаження до автомобіля «Мерседес Спрінтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_5 свій злочинний умисел на таємне викрадення металевого бетонозмішувача не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, у в`язку з тим, що близько 20-00 год до вказаного вище подвір`я прибув ОСОБА_6 та завадив останнім.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане із проникненням у сховище.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, повідомив, що він 10.08.2019 р. приблизно о 12-00 год, перебуваючи за місцем свого проживання, щоб отримати грошові кошти вирішив здати металобрухт і втому числі металевий бетонозмішувач без мотору, який знаходився на території сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , і належав ОСОБА_6 . Для цього він зателефонував на пункт прийому металобрухту та домовився про вивіз вищевказаного бетонозмішувача.

Цього ж дня, приблизно о 19 год 30 хв, до подвір`я будинку АДРЕСА_2 приїхали дві особи на автомобілі «Мерседес Спрінтер» з метою вивезти чорний метал.

Він відкрив ворота до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , які не були замкнені на замок, звідки разом із вище вказаними особами, яких попередньо ввів в оману, видаючи майно за власне, взяли вищевказаний металевий бетонозмішувач та викотили його за територію для подальшого завантаження до автомобіля.

Однак, в цей час приїхав ОСОБА_6 та завадив їм це зробити. Визнав, що вартість бетонозмішувача становила 988,29 грн.

У вчиненому розкаявся, обіцяв такого більше не робити, просив не позбавляти його волі, бо в нього на утриманні є дві неповнолітні доньки.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєнні злочинів, визнанням обставин скоєння злочинів, кваліфікації їх дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат.
Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку, оскільки вони були надані ним добровільно, є послідовними і не суперечать, обставинам, зазначеним у обвинувальному акті.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин. Він характеризується посередньо, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд знаходить: визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, думку потерпілого, зазначеного у його заяві (а.с. 34), про те, що він не має матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому можливо, призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України і з метою надання можливості виправитись згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з встановленням йому іспитового строку і покладенням на нього обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенніобвинуваченого суд не обирає.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно з ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 03 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язавши його:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 314,02 грн. (Триста чотирнадцять гривень 02 коп.).

Речовий доказ: металевий бетонозмішувач залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - з дня залишення вироку без змін судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1