Справа № 749/528/20
Номер провадження 1-кс/749/96/20
У Х В А Л А
про повернення клопотання

06 липня 2020 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 перевіривши матеріали, які надійшли за клопотанням ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні 0000295 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні 0000295 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який було накладено Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.06.2019 року.
Проте, клопотання про скасування арешту подано до суду ОСОБА_2 та останнім не підписано, тобто клопотання подано невстановленою особою.
Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч.2 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Як слідує із зазначеного, існує прогалина у процесуальному законодавстві відносно наслідків подання клопотання про скасування арешту майна, яке оформлене неналежним чином.
Прогалина в законодавстві це відсутність нормативно-правової регламентації певної групи суспільних відносин у сфері правового регулювання, окресленій основними принципами права, тобто це відсутність правової норми, яка б регулювала суспільні відносини конкретного виду, що потребують правового регулювання. Усунути прогалину можна за допомогою правотворчого процесу. Проте, швидке усунення прогалин можливе застосуванням аналогії.
Аналогія (від грецького відповідність) означає подібність, схожість у цілому відмінних предметів, явищ за певними властивостями, ознаками або відношеннями. Аналогія у праві є досить складним інститутом правового регулювання та охоплює велику кількість специфічних питань, зумовлених нетиповістю даного правового явища щодо процесу «стандартного» правозастосування. Аналогія права як процедурно-процесуальна форма є комплексним інститутом та може забезпечувати як регулювання норм матеріального, так і процесуального права у випадку наявності в них прогалин. До інституту аналогії у праві входить аналогія закону і аналогія права, які забезпечують реалізацію права, стабільність права та водночас розвивають існуюче право відповідно до потреб суспільства.
Основними умовами застосування аналогії у праві є: 1) суспільні відносини, до яких застосовується рішення, обов`язково мають знаходитись в сфері правового впливу; 2) повна або часткова відсутність врегулювання конкретного випадку нормою права та відсутність всіх інших можливостей для його вирішення, наданих законом (наявність прогалин у праві); 3) юридична компетентність правозастосовчого органу щодо застосування аналогії у праві; 4) в будь-якому випадку застосування закону за аналогією не повинно суперечити принциповим положенням цієї галузі права.
Наведені чотири умови є основоположними, їх наявність дає змогу вирішувати спірні питання за аналогією. Вони є спільними як для застосування аналогії закону, так і для застосування аналогії права.
У разі наявності таких умов застосування інституту аналогії у праві здійснюється відповідно до правил застосування аналогії: 1) при аналогії закону необхідна наявність норми, яка регулює схожі суспільні відносини. При цьому схожість аналізованих обставин, передбачених діючою нормою, повинна бути встановлена в істотних, рівнозначних в правовому відношенні ознаках, розходження в деталях, у несуттєвому; 2) норми та принципи, які застосовуються за аналогією, повинні належати до тієї ж галузі права, і лише у випадку відсутності таких можливостей звернення до норм інших галузей права; 3) використання аналогії неприпустиме, якщо конкретні законоположення пов`язують настання відомих наслідків лише із законом, тобто роблять виключення із принципу допустимості аналогії щодо визначеного роду обставин; 4) результат застосування аналогії, тобто випрацювані правозастосовчим органом правоположення, не повинні суперечити діючому законодавству та принципам права; 5) обґрунтованість застосування аналогії правозастосовному акту, тобто мотивоване пояснення причин застосування до даних суспільних відносин аналогії права або аналогії закону; 6) аналогія права застосовується лише тоді, коли неможливо віднайти норму права, яка регулює схожі суспільні відносини.
Отже, інститут аналогії є необхідним засобом регулювання правової системи, а застосування інституту аналогії є творчою діяльністю і водночас засновується на принципі законності, що потребує дотримання вироблених юридичною наукою умов та правил.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку про можливість та необхідність застосування аналогії закону, а саме статті 304 Кримінального процесуального кодексу України (Строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, її повернення або відмова у відкритті провадження) щодо строку подання клопотання про скасування арешту майна, його повернення або відмову у відкритті провадження.
Так, у відповідності до п.1 ч.2 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне повернути клопотання ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні 0000295 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України разом із додатками заявнику та роз`яснити про право на повторне звернення до слідчого судді, суду після усунення недоліків, що були виявлені.
Керуючись ст.174, п.1 ч.2 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні 0000295 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, разом із додатками повернути заявнику.
Роз`яснити ОСОБА_2 про право на повторне звернення до слідчого судді, суду після усунення недоліків, що були виявлені.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1