Справа № 529/381/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, стосовно якого обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2020 року близько 22 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись по вул. Газовиків в смт Диканька Полтавської області неподалік продуктового магазину "Газовицький", був виявлений працівниками поліції з ножем у правій руці. Згідно із висновком експерта № 1097 від 12 травня 2020 року вказаний ніж є холодною зброєю, виготовлений саморобним способом за допомогою промислового та/або подібного йому устаткування по типу мисливських ножів загального призначення колюче-ріжучої дії.

В ході досудового розслідування прокурор та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за фактом незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, у якій зазначені сторони угоди, формулювання підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням відповідної статті і частини КК України.

В угоді вказано, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. У цій угоді про визнання винуватості зазначене узгоджене між прокурором і обвинуваченим покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого та його захисника, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене ними покарання за наступних підстав.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пояснень прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника угода про визнання цим обвинуваченим винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним злочину середньої тяжкості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, яке вірно кваліфіковано за ст. 263 ч. 2 КК України, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого і його захисника та міркувань прокурора в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердив у суді і сам обвинувачений ОСОБА_4 , у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення цим обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Судом встановлено, що прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджено, що за вчинене цьому обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді штрафу в доход держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 263 ч. 2 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до твердого переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової експертизи холодної зброї в розмірі 653 грн 80 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263 ч. 2 КК України, ст. ст. 100, 124 ч. 2, 314 ч. 3 п. 1, 394 ч. 4, 468 - 470, 472 - 476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2020 року між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в доход держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Речовий доказ по справі у вигляді ножа, що відноситься до категорії холодної зброї, виготовленого саморобним способом за допомогою промислового та/або подібного йому устаткування по типу мисливських ножів загального призначення колюче-ріжучої дії, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, - знищити.

Речовий доказ по справі у вигляді DVD-R диска 120min 4,7 GB 16х "TITANUM" залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп в рахунок відшкодування вартості проведеної судової експертизи холодної зброї.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви про це.

Вирок набирає чинності через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: