Справа № 754/7037/20
У Х В А Л А
Іменем України

15 червня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003712 від 12.06.2020 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.07.2005 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
01.09.2006 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 191, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права займатись певною діяльністю, строком на 2 роки;
30.06.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;
06.10.2009 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
16.05.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавленні волі;
02.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 05.11.2019 року звільнений з Бучанської ВК Київської області № 85 по відбуттю покарання.
29.05.2020 року Деснянського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 року слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0003712 від 12.06.2020 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 спробує переховуватись від органів досудового слідства, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до наданих суду матеріалів, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003712 від 12.06.2020.

13.06.2020 року слідчим повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він 12.06.2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 8 побачив на полицях товар, після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, взяв з торгових полиць магазину чуже майно, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: свинячий ошийок без кістки, вагою 2,318 кг., вартістю 249 грн. 19 коп., свинячий биток без кістки, вагою 1,632 кг., вартістю 202 грн. 64 коп., свинячий биток без кістки, вагою 1,582 кг, вартістю 196 грн. 43 коп., корм для домашніх котів «Purina one bifensis indoor», об`ємом 800 гр., вартістю 124 грн. 17 коп., шампунь «Head&Shoulders 2 в 1 Ocean Energy», об`ємом 400 мл., вартістю 82 грн. 50 коп., гель-догляд для душу « Nivea крем кокос», об`ємом 500 мл., вартістю 45 грн. 24 коп., п`ять сирків глазурованих «Чудо зі смаком шоколаду 15 %», вартістю 6 грн. 99 коп. за один, п`ять сирків глазурованих «Чудо зі смаком кокосом 15 %», вартістю 6 грн. 99 коп. за один, п`ять сиркових десертів «Kinder Milk Slisе» вартістю 10 грн. 83 коп. за один, шампунь «Head&Shoulders зволоження» та догляд шкіри», об`ємом 400 мл., вартістю 82 грн. 50 коп., а всього майна на загальну суму 1106 грн. 71 коп., які поклав до пакету, що мав при собі.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи вище вказані товари при собі, пройшов через сигнальний турнікет в зоні входу до магазину, не маючи наміру сплачувати за товар, чим намагався повторно таємно викрасти чуже майно, однак довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися вказаним майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину за межами розрахункових кас.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання слідчого та додатки вручено підозрюваному.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав клопотання, довів суду обставини, викладені у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, визнав свою вину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені прокурором до клопотання копії матеріалів кримінального провадження.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він не працює та не має інших підтверджених джерел доходів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини майнового характеру, що не стало стримуючим фактором для нього, оскільки останній продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 К ПК України, що є всі підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За вищевказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання у межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194, 309, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003712 від 12.06.2020 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 до 13 серпня 2020 року відлучатись з постійного місця проживання квартири АДРЕСА_2 , цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 до 13 серпня 2020 року наступні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не спілкуватись з потерпілим і свідками в цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Ухвалу передати через слідчого для виконання за місцем проживання підозрюваного до Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Працівники органів поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1