Справа № 192/2267/19
Провадження № 1-в/192/9/20
Ухвала
Іменем України

"03" червня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Корінне, Нижньогірського району, Кримської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 17 липня 2014 року, за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
Початок строку: 24.12.2013 року

Кінець строку: 23.03.2023 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

В судовому засіданні засуджений та захисник просили клопотання задовольнити та замінити засудженому покарання більш м`яким, пояснивши, що він працює, стягнень немає, має дев`ять заохочення.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, захисника, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 3/4 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с.9), засуджений має дев`ять заохочення у виді подяки застосовані до засудженого в 2015 році, 2016 році, 2017 році, 03 квітня 2018 року та 24 квітня 2019 року, будь-яких інших заохочень та стягнень немає.

Згідно наявних в матеріалах особової справи характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався задовільно (а.о.с. 153, 207).

Наявні матеріали справи, не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки наявні у засудженого заохочення має разовий, а не систематичний характер. При цьому при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням (а.о.с. 52). Наявні матеріали особової справи, не підтверджують особових змін в поведінці засудженого.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Посилання засудженого на відсутність в нього порушень режиму утримання, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі вищевикладеного, ст. 82 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1