ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6748/20
провадження № 1-кс/753/1597/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000077від 24.04.2018 за ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення літера «А», «Б», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальна площа 61 кв.м.).

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2018, за ознаками злочину, передбаченого, ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався, що з огляду ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В клопотанні зазначено, до досудовим розслідуванням встановлено підробку рішень та ухвал Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.11.2008 у цивільній справі №2-693/08 про визнання права власності на приміщення №120 (чердачний поверх) за адресою: АДРЕСА_2 , листа від імені цього суду від 17.04.2018, а також ухвал суду від 29.11.2008 у справі 2-693/08, від 21.11.2008 у справі №2-927/08, від 26.12.2008 у справі №2-540/2008, від 21.12.2007 у справі №2-591/07, від 29.10.2007 у справі №2-544/2007, від 17.11.2008 у справі № 2-598/08, від 26.11.2008 у справі №2-595/08 та від 17.11.2008 у справі №2-596/08.

На підставі вищевказаних підроблених рішень суду про визнання права власності внесені відомості про реєстрацію прав власності в реєстр прав на нерухоме майно, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно на ряд приміщень.

Крім того, враховуючи тотожні способи, обставини, механізм вчинення злочинів та зазначення однакових судових рішень як підстав набуття права власності у декількох об`єктах нерухомості у порядку ч. 1 ст. 217 КПК України прокурором 10.01.2019 матеріали кримінального провадження №0000077 об`єднані провадженням з матеріалами кримінального провадження № 0000008 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення літера «А», «Б», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальна площа 61 кв.м.) на підставі рішення Гребінківського райсуду Полтавської області, яке відповідно до інформації вказаного суду не ухвалювалося.

В клопотанні зазначено, що за наданими невстановленою особою документами органом державної реєстрації внесені відомості про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно з зазначенням підстав набуття права власності рішення Гребінківського районного суду Полтавської області про визнання права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, яке відповідно до інформації суду №ЕП-80/20-вих від 14.04.2020 судом не ухвалювалося.

Згідно інформаційної довідки №206771712 від 14.04.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно в нежитлове приміщення літера «А», ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 .

Постановою прокурора від 10.01.2019 р., вищевказане нерухоме майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000077від 24.04.2018 за ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення літера «А», «Б», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальна площа 61 кв.м.)

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1