Провадження № 1-кп/345/53/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000089 про обвинувачення:
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ст. 198, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358 КК України;
ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України;
ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст.187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України;
ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
в с т а н о в и в:
На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 заявила клопотання про повернення прокурору обвинувального акту. Клопотання мотивує тим, що при затвердженні обвинувального акту прокурором порушено вимоги ст.291 КПК України. Зокрема, формула обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, яке було інкриміноване обвинуваченим. Обвинувальний акт має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого судового розгляду за даним обвинувальним актом. Таким чином, обвинувальний акт має бути зрозумілим суду, його окремі частини не повинні суперечити одна одній. Обвинувальний акт має бути результатом оцінки прокурором зібраних доказів.
Натомість обвинувальний акт, що надійшов до суду, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які згідно положень ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Захисник наголошує, що неконкретне обвинувачення порушує право її підзахисних бути детально поінформованим зрозумілою для них мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти них, а суд позбавляють можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. А тому єдиним законним процесуальним важелем примушення прокурора до усунення вказаних недоліків захисник вважає повернення обвинувального акту, як це передбачено п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтримали клопотання захисника ОСОБА_14 про повернення обвинувального акту.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України. Крім того дане клопотання заявлено на неналежній стадії розгляду справи, оскільки вказане клопотання може бути предметом розгляду лише під час проведення підготовчого судового засідання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.
Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним. У тому числі відповідно до п. 5 ч.1 зазначеної норми в обвинувальному акті повинний містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Як визначає ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності,

Стаття 7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність і диспозитивність .

За положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Дослідження змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні свідчить про те, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленим, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що відповідає положенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Колегія суддів погоджується із доводами сторони захисту, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі (певні конкретні фактичні обставини) мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Проте, конкретність обвинувачення є оціночною категорією, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду справи, адже на даному етапі розгляду справи суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинувачених, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
У разі повернення ж обвинувального акту судом першої інстанції з підстав неконкретності обвинувачення, вказівки суду спонукають органи досудового слідства на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, чим нівелюється процесуальна самостійність прокурора на визначення обсягу достатніх доказів для складання обвинувального акту та дотримання принципу змагальності, згідно з яким саме прокурор як сторона обвинувачення звертається до суду з обвинувальним актом, та свідчить про те, що суд певним чином перебирає на себе функції, які не притаманні йому.
При цьому, з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо. Суд, в силу цієї ж норми, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 року за результатами проведення підготовчого судового засідання вже надана оцінка обвинувальному акту та встановлено його відповідність вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі наведеного, з огляду на виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, який зазначений в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку, що вказані захисником ОСОБА_14 обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні її клопотання про повернення обвинувального акта слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000089 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя
Судді