ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7081/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1198/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002006 від 26.05.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 23.07.2020 до 23 год. 30 хв.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 27.05.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002006 від 26.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-2).
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0002006 від 26.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
26.05.2020 року ОСОБА_10 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2020, постановити нову, якою захисник ОСОБА_7 просив постановити нову, а саме: задовольнити клопотання ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, захисник ОСОБА_8 просив розглянути питання про можливість застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання в нічний час доби або інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. В разі неможливості застосування іншого запобіжного заходу, визначити розмір застави, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Апеляційні скарги обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних причин.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Доводи захисників щодо необґрунтованості підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, є неспроможними.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 76-80).
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Посилання адвокатів на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішень ЄСПЛ «Плесо проти Угорщини», «Маккей проти Обєднаного Королівства», «Тодоров проти України», «Манчіні проти Італії», «Єлоєв проти України», «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії» , «Летіли проти Франції», «Худойоров проти Росії», «Мхітарян проти Російської Федерації», заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Разом з тим колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч.3ст.183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного у вигляді взяття під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частини четвертої цієї статті.
В апеляційних скаргах зазначено, та підтверджено захисниками у судовому засіданні, що ОСОБА_10 є студентом та навчається на платній основі в ХНУРЕ, має гарну репутацію, конфліктних ситуацій не мав, характеризується як спокійний, неконфліктний, має постійне джерело доходу, а саме його забезпечують батьки належним чином, раніше не судимий, має постійне місце проживання та зареєстрований у гуртожитку за місцем навчання, потерпілі не мають жодних претензій та їм у повному обсязі відшкодована матеріальна та моральна шкода.

На підставі викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_10 , яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України у випадку внесення застави.

Відповідно до ч.5 ст.183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , наслідки від вчинених злочину, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу, в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.
За наведених обставин, судова колегія вважає можливим апеляційну скаргу захисників задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2020в частині не визначення розміру застави скасувати, винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.

В разі внесення застави ОСОБА_10 підлягає звільненню з-під варти з покладанням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, із встановленою періодичністю;

- не вилучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначено слідчим, прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором;

- не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2020щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати в частині не визначення альтернативного запобіжного заходу.

Винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок Харківського апеляційного суду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді