У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2452/20

№ 1-кс/183/705/20

06 травня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 03.05.2020 року до ЄРДР за № 0000676 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не працюючому, розлученому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 19.05.1995 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (редакція 1961 року), вид покарання 3 роки позбавлення волі, додаткове покарання конфіскація майна. Звільнений 20.02.1998 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю покарання;

- 21.10.1998 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України (редакція 1961 року), вид покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі, додаткове покарання конфіскація майна. Звільнений 20.09.2002 року з Дніпропетровської ВК №133 умовно достроково, невідбутий строк 5 місяців 7 днів;

- 26.05.2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, вид покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 3 місяці за вироком Павлоградського районного суду від 21.10.1998 року, до відбуття 4 роки 6 місяці позбавлення волі. Звільнений 20.04.2007 року умовно достроково, невідбутий строк 11 місяців 16 днів;

- 16.12.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, вид покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 3 місяці за вироком Павлоградського районного суду від 26.05.2004 року, до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 13.11.2012 року з Дніпропетровської ВК № 89 умовно достроково, невідбутий строк 11 місяців 4 дні;

- 17.05.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України, вид покарання 4 роки позбавлення волі. Звільнений 16.07.2018 року з Дніпропетровської ВК № 89 умовно достроково, невідбутий строк 11 місяців 27 днів;

- 09.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, вид покарання 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 03 травня 2020 року приблизно о 19.35 годині ОСОБА_7 спільно з раніше знайомим ОСОБА_8 перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, а саме матеріальними цінностями та грошовими коштами, які могли знаходитись у мешканців даного будинку.

ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 спільно вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спільно з раніше знайомим ОСОБА_8 03 травня 2020 року приблизно о 19.40 годині зайшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , постукали у вхідні двері квартири АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_9 відчинила двері, вони із застосуванням сили заштовхали останню до приміщення квартири. Там, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_9 за горло та з метою припинення опору останньої спільно з ОСОБА_8 стали словесно погрожувати їй позбавити життя, наносити їй удари руками по обличчю. Після цього ОСОБА_7 взяв з полиці кухонний ніж та наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої кисті руки та передпліччя.

Подолавши опір ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наказали їй віддати цінності та грошові кошти, після чого остання зняла з себе золоті сережки, дві золоті обручки, взяла з полиці одну сережку з медичного золота та грошові кошти в сумі 1000 гривень, та передала їх ОСОБА_7 .

Утримуючи викрадене, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі викраденого майна.

04.05.2020 року о 15.00 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.05.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, суспільною працею не займається, на життя заробляє періодичними заробітками.

ОСОБА_7 усвідомлює, що він вчинив особливо тяжкий злочин, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, вчинив особливо тяжкий злочин в період встановленого судом іспитового строку, та з 21.11.2019 року перебуває на обліку у Павлоградському МРВ Уповноваженого органу з питань пробації в Дніпропетровській області, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. Тобто, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме реальну можливість продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також не заперечував проти клопотання, підтримуючи позицію свого підзахисного.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який віднесено законом до особливо тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальні правопорушення 03.05.2020 року до ЄРДР за № 0000676 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України; протоколу огляду місця події від 03.05.2020 року, а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколу огляду місця події від 04.09.2019 року, а саме ділянки місцевості, яка розташована праворуч автошляху М-04 на відстані 2 км від с. Піщанка у напрямку смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, на якій вилучено ніж; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04.05.2020 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 04.05.2020 року, ОСОБА_11 від 04.05.2020 року, ОСОБА_12 від 04.05.2020 року; протоколу впізнання осіб за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 , де останній впізнав ОСОБА_7 як особу, яка здійснила напад на ОСОБА_9 03.05.2020 року; протоколу огляду предмета від 04.05.2020 року, а саме: двох золотих обручок, які видав ОСОБА_12 ; довідки КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» від 03.05.2020 року про виявлення у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень; протоколу слідчого експерименту, під час якого підозрюваний розповів про обставини вчинення ним злочину та показав місце його вчинення; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого 04.05.2020 року о 15.00 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні в період іспитового строку кримінального правопорушення проти власності, які віднесено до категорії особливо тяжких. Дані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 вже переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні в період іспитового строку кримінального правопорушення проти власності, віднесеного законом до категорії особливо тяжких. Тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 розлучений, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів у нього відсутні; підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 липня 2020 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1