УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2020 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.08.2019 року вироком Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України, яким призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити оскаржуваний вирок та призначити покарання нижче від найнижчої межі, з застосуванням ст. 75, 76 КК України.
___________________________________________________________________

Провадження: № 11-кп/812/485/20 Суддя першої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання у вигляді громадських робіт, призначеного вироком від 05 серпня 2019 року Корабельного районного суду м. Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України більш суровим у вигляді позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення товарознавчої експертизи № 484 від 20.08.2019 року в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що вирок суду занадто суворий.

Вважає, що судом не враховано всі пом`якшуючі покарання обставини і враховуючи сукупність цих обставин ОСОБА_6 може бути призначено покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
01.08.2019 року близько 02 год 15 хв., ОСОБА_6 перебуваючи навпроти будинку №22, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, діючи умисно, відкрито, повторно, з метою викрадення чужого майна, з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар в область обличчя потерпілому Ко Санг Йол, після чого переслідуючи останнього, наніс ще декілька ударів в область тулуба потерпілого. Вищевказаними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому Ко Сан Йол легкі тілесні пошкодження у вигляді забійно-рваних ран обличчя, саден обох верхніх кінцівок. В подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова 48 та наздогнавши потерпілого ОСОБА_9 , відкрито викрав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходились гроші у сумі 700 долларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 17510,50 грн., та близько 7000 грн., точніше невідомо, мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy SM-G950N IMEI: НОМЕР_1 вартістю 7066,67 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 31581,20 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, проходив військову службу з якої був звільнений у запас за станом здоров`я, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Не є слушним твердження апелянта, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано такі пом`якшуючи обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, внаслідок чого призначено занадто суворе покарання.
Так,судом першої інстанції призначено мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України.
Доводи захисника, що ОСОБА_6 можливо було призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі є безпідставними.

Так, згідно даних про особу обвинуваченого він був раніше засуджений за вчинення умисного корисливого злочину вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.08.2019 року за ч.1 ст.185 КК України.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження, на теперішній час відносно ОСОБА_6 також і Ленінським районним судом м. Миколаєва розглядається кримінальне провадження щодо заволодіння ним чужим майном ( а.п. 32).

Тобто, обвинувачений в незначний проміжок часу вчинив декілька умисних корисливих злочинів, офіційно не працює, що свідчить про те, що він обрав протизаконний шлях для задоволення своїх матеріальних потреб та про його небажання ставати на шлях виправлення.
Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: