Справа № 740/4760/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/940/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року відносно останнього,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Не погодившись з ухвалою суду 1 інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу щодо нього скасувати та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено та продовжено останньому строк тримання під вартою до 17 січня 2020 року з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 153680 грн.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд обґрунтував своє рішення тим, що заявлені ризики, якими виправдовується тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 був застосований згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 6 років, тому з врахуванням особи обвинуваченого, та суворості можливого покарання, є ризик переховування ОСОБА_6 від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, можливість його впливати на свідків. Також судом враховано те, що він не має місця роботи, постійного джерела доходу, зареєстрований та проживає в Коропському районі, відбуває покарання за попереднім вироком.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що відсутні докази його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. Показання свідків не відповідають дійсності та суперечать один одному. Вважає, що було порушено його право на захист, оскільки при проведенні з його участю слідчих дій, не був присутній адвокат.

На думку апелянта, в ході розгляду даного клопотання прокурором не надано доказів та не доведено, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню. Тобто, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час відсутні.

Вважає, що прокурором не доведено, що заявлені ризики не зменшились, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання його під вартою.

Звертає увагу, що він має постійне місце роботи «Бахмач Агро», де працевлаштований неофіційно, постійне місце проживання разом з матір`ю, рідними братами та сестрами, дружиною та маленькою дитиною, позитивно характеризується за місцем проживання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали контрольного кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами провадження встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2019 року обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою та продовжений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.08.2019 року. Також ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 03.10.2019 запобіжний захід було продовжено до 29.11.2019 року.

За змістом ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як останній може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків. Крім того, до сплину строку тримання обвинуваченого під вартою, дане кримінальне провадження може не завершитися.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

Дані про особу обвинуваченого та наявність міцних родинних і соціальних зв`язків, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду з врахуванням вищевказаних обставин.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4