ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1829/20 Справа № 202/1846/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.2 ст.286 КК України,-
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року повернено прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001, у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Суд першої інстанції зазначив, що дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 статті 286 КК України, тобто, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому судом встановлена невідповідність сформованого обвинувачення із правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувальний акт не може вважатись таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вказав, що з обвинувального акту відносно ОСОБА_6 видно, що йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого. Між тим, посилання слідчого та потерпілого в обвинувальному акті на те, що дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України є суто технічною помилкою, оскільки вступна частина обвинувального акту, містить посилання саме на кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України. Тому вважає, що при складанні обвинувального акту, грубих порушень кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду не допущено, тому суд першої інстанції необґрунтовано повернув його прокурору.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.
Так, в обвинувальному акті, що знаходиться на розгляді, при викладі формулюванні обвинувачення, стороною обвинувачення зазначено, що дії ОСОБА_6 виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто фактично містять відомості про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Одночасно, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 статті 286 КК України, тобто, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Отже, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення і його кваліфікація, є суперечливими між собою, тобто ті самі дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 286 та за ч.2 ст. 286 КК України.
Таким чином, посилання суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України колегія суддів вважає таким, що знайшли своє підтвердження, тому є наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Що стосується доводів прокурора про те, при складанні обвинувального акту, грубих порушень кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду не допущено, то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки виявлені недоліки обвинувального акту можуть бути перешкодою для реалізації обвинуваченим права на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд, а тому унеможливлюють призначення судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційними скаргами обвинуваченого і прокурора, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000001 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4