Дата документу 04.03.2020 Справа № 334/6696/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/277/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/6696/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , на постанову слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 14 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на норми КПК України та практику Європейського суду з прав людини, просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 05 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0003682, як передчасну та незаконну, та направити матеріали кримінального провадження для здійснення досудового розслідування.

Апелянт, виходячи із суми завданої потерпілому матеріальної шкоди, яка наразі встановлена на підставі матеріалів, які отримані слідчим в АКБ «ПриватБанк» на підставі ухвал Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2019 та від 24.09.2019, та складає 18 954 доларів США або 503 295,66 гривень, вважає, що відносно потерпілого вчинено тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, отже, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000969 становить вісімнадцять місяців.

Крім того зазначає, що в ході досудового розслідування до теперішнього часу не допитано потерпілого, протягом 3 днів не розглянуті клопотання, подані 29 листопада 2019 року, щодо строків досудового розслідування, внесення оновлених даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення із запитом про надання міжнародної правової допомоги щодо допиту потерпілого та про проведення огляду комп`ютера, телефону ОСОБА_7 , який містить докази вчинення ОСОБА_10 злочину (переписка із зазначенням неправдивих відомостей та введенням чоловіка в оману), а також не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на з`ясування тверджень заявника.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначених вимог закону слідчим не дотримано належним чином, а висновки слідчого судді про правомірність закриття кримінального провадження слідчим на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків, встановлених ст. 219 КПК України, є передчасними, внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 14 жовтня 2018 року Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області на підставі заяви ОСОБА_7 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом умисного, з корисливих мотивів, заволодіння неустановленою особою його грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, що заподіяло матеріальну шкоду, точна сума якої встановлюється.

Постановою слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05 грудня 2019 року України ОСОБА_9 , вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, оскільки відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з вимогами ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарг на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що фактично досудове розслідування слідчим не проведено, з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0003682 від 14 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, апеляційним судом встановлено, що 05 вересня 2019 представником потерпілого ОСОБА_7 подавалося клопотання про проведення слідчих дій, а саме: звернення із запитом про надання міжнародної правової допомоги щодо допиту потерпілого та про проведення огляду комп`ютера, телефону ОСОБА_7 , який містить докази вчинення ОСОБА_10 злочину (переписка із зазначенням неправдивих відомостей та введенням чоловіка в оману.

У зв`язку з порушенням слідчим суддею вимог ст. 220 КПК України адвокатом ОСОБА_8 було подано скаргу на бездіяльність слідчого, за наслідками розгляду якої ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року скаргу було задоволено та зобов`язано слідчого розглянути зазначене клопотання адвоката від 05 вересня 2019 року.

Однак, із матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ухвала слідчого судді від 20 вересня 2019 року, яка набрала законної сили, була виконана, оскільки 23 вересня 2019 року заявниці слідчим за № 2960/40/-04-2019 була надана відповідь щодо доцільності звернення із запитом про міжнародну правову допомогу про допит потерпілого та про огляд місця події на підставі Договору між Україною та Сполученими Штатами Америки про взаємну правовому допомогу, після отримання матеріалів тимчасового доступу до речей та документів АК «ПриватБанк» та після повного розслідування кримінального провадження.

29 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_8 звернулась до слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003682.

Також слід зазначити, що 29 листопада 2019 року адвокатом ОСОБА_8 було подано слідчому клопотання щодо зміни первісної правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 190 КПК України (злочину невеликої тяжкості) на ч. 3 ст. 190 КК України (тяжкий злочин).

При цьому, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.

Однак, із матеріалів кримінального провадження не вбачається, що клопотання адвоката ОСОБА_8 від 29 листопада 2019 року про зміну первісної правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 190 КПК України на ч. 3 ст. 190 КК України було розглянуто слідчим Дніпровського СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 .

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим не проведено перевірку доводів адвоката ОСОБА_8 щодо зміни первісної правової кваліфікації кримінального правопорушення відповідно до вимог КПК України, що в подальшому могло призвести до збільшення строку досудового розслідування відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України, а саме до вісімнадцяти місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим та прокурором своїх обов`язків порушує права потерпілого. Діючий КПК України не містить заборони на звернення з клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового розлсдіування у разі, якщо таке клопотання було повернуто слідчому у зв`язку із недодержанням вимог КПК України.

З ч. 1, 2 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу кримінального правопорушення або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження прийняти відповідне рішення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст. 219 КПК України, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

За змістом п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 05 грудня 2019 року, колегія суддів вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона містить лише посилання на норми КПК України. Натомість, в постанові взагалі відсутній опис фактичних обставин події злочину, відсутня вказівка про місце та час вчинення злочину, встановлених матеріалами провадження. У постанові не викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, не зазначено відповіді на порушені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке, у будь-якому випадку, має бути належним чином обґрунтовано з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , на постанову слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0003682 від 14 жовтня 2018 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 05 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0003682 від 14 жовтня 2018 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для здійснення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: