Справа № 405/477/20
1-кп/405/21/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0009542 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 26.12.1997 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 81 ч. 4, 44, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі; 06.04.2001 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст. 226-6 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 18.10.2004 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 17.02.2005 року Знам`янським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 11.02.2008 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 25.12.2008 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 30.09.2009 Кам`янським районним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 23.12.2013 року по відбуттю строку покарання; 03.03.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 15.08.2017 року до 3 років позбавлення волі; 20.06.2019 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України звільнений від відбуття покарання у зв`язку із фактичним відбуттям строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 грудня 2019 року приблизно о 17-20 годині, перебуваючи в тролейбусі № 10, який зупинився на зупинці громадського транспорту «готель Київ», що по вул. Великій Перспективній в м. Кропивницькому, який здійснював рух за встановленим маршрутом від зупинки «вул. Лісопаркова» в напрямку кінцевої зупинки «вул. Генерала Жадова» у м. Кропивницький, побачив неповнолітню ОСОБА_7 , в кишені куртки якої знаходився мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, перебуваючи в тролейбусі № 10, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою наживи, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 таємно викрав з кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_7 , належний її матері ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Honor 7A» моделі «DUAL22» Gold, вартість якого становить 1577,48 гривень. Заволодівши мобільним телефоном, з метою продовження злочинного умислу, ОСОБА_4 направився до виходу з тролейбусу, тримаючи вказаний мобільний телефон в кишені своєї куртки, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений пасажиром тролейбусу. Після чого ОСОБА_4 викинув вказаний мобільний телефон на підлогу тролейбусу. Тим самим, намагався заподіяти матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1577,48 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 звернулися до суду з угодою про примирення від 05 січня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях та зобов`язався відшкодувати на рахунок держави витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в розмірі 628,04 гривень, а потерпіла ОСОБА_5 , в свою чергу, підтвердила факт її примирення з ОСОБА_4 , зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до останнього вона не має. Сторони дійшли згоди на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту строком на три місяці.
Прокурор в судовому засіданні в затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 не заперечувала.
Потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягали на затвердженні угоди, підтвердивши добровільність її укладення.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 цього Кодексу; для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 цього ж Кодексу, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до частини 3 статті 12 КК України, віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив та потерпіла підтвердила, що вищевказана угода про примирення, укладена ним та потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КК України. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, якій зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 05 січня 2020 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни домашній арешт.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 628,04 гривень /згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0009542/.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 05 січня 2020 року, укладену у кримінальному провадженні № 1кп/405/21/20, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009542 від 24.12.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді арешту строком на три місяці.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни домашній арешт.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійок.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Honor 7A» моделі «DUA-L22» Gold IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; чохол золотистого кольору; упаковку (коробку) від мобільного телефону марки «Honor 7A», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8