Справа № 369/3562/20
Провадження №1-кс/369/782/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001577 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.03.2020 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направленим на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, приїхав на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до помешкання потерпілого ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поруч квартири потерпілого АДРЕСА_2 , покликав його до себе відштовхнув останнього від вхідних дверей та таким чином, проник до квартири. Після цього ОСОБА_4 не зважаючи на слова ОСОБА_7 залишити дане помешкання, відкрито в його присутності почав викрадати з квартири цінні речі останнього, а саме мобільний телефон марки «Huawei Y-6 TIT-U-02», золотистого кольору, з сім-картою оператора «Лайф», мобільний телефон марки «Nokia 6300», коричнево-золотистого кольору, з сім-картою оператора «Київстра» - НОМЕР_2 , предмет зовні схожий на ніж часів Великої Вітчизняної війни, грошові кошти в сумі 600 гривень, шкіряний гаманець в середині якого знаходились картки, а саме пенсійна картка ( НОМЕР_3 ), картка «Монобанка» ( НОМЕР_4 ), рюкзак зеленого кольору, паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_5 , виданий 09.02.2002 року Полонським РВ ГУ УМВС в Хмельницькій області, ідентифікаційний код виданий на імя ОСОБА_7 , довідку МСЕК видана на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_6 , наручний годинник марки «DUGENA», дві зв`язки ключів, поліетиленовий пакет з сім-картами різних мобільних операторів.
Після чого, ОСОБА_4 , поклав вище вказані викрадені речі до рюкзака, та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріального збитку.
18.03.2020 року слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним із проникненням у житло
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , із вищою освітою, не одружений, непрацюючий, зі слів раніше не судимий.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного
ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків;
- підозрюваний не має постійного місця роботи.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, та його захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001577 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , із вищою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, непрацюючого, зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, а саме до 16 травня 2020 року (включно).
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному провадженні.
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 електронні засоби контролю. Забезпечення контролю покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1