Справа №583/3479/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/491/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/3479/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.03.2020, якою продовжений обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю РФ, Ростовської області, м. Гуково, мешканцю АДРЕСА_1 , (зареєстрований в АДРЕСА_2 ), раніше судимому

строк тримання під вартою,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці та мешканці АДРЕСА_3 , раніше судимій

строк домашнього арешту,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу суду, оскільки обвинувачений перебуває під вартою з 29.08.2016, що відповідає більш як 7 рокам позбавлення волі, відсутня інформація щодо вчинення ОСОБА_10 інших злочинів чи впливу на потерпілих та свідків під час досудового слідства та попередніх судових розглядів, на момент затримання підзахисний проживав з матір`ю 1938 року народження та має двох доньок, які є інвалідами 1 групи, що вказує на його стійкі соціальні зв`язки, має ряд хронічних захворювань, розгляд справи затягується через неявку потерпілих та свідків, а він визнав свою вину та відшкодував моральну шкоду потерпілій, яка не має до нього претензій, співучасниці злочину змінено запобіжний захід на домашній арешт і вона не визнає свою вину, що унеможливлює розгляд справи у спрощеному порядку, а тому немає підстав стверджувати про існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків.

15.11.2016 ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, а саме у тому, що він будучи особою, яка раніше вчинила розбійний напад 25.08.2016 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з її розшуком, а також із невстановленою особою з метою заволодіння майном вчинили поєднаний з проникненням до житла напад на потерпілих ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заволодівши грошовими коштами в сумі 1000 грн та мобільним телефоном вартістю 290 грн.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2016 до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, після чого цей запобіжний захід був неодноразово продовжений як під час досудового розслідування слідчим суддею, так судом і під час судового розгляду кримінального провадження. Останній раз ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.03.2020 строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжений до 30.04.2020. Своє рішення з цього питання суд першої інстанції умотивував наявністю ризиків ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків та перешкоджання провадженню іншим чином, а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, та які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

ОСОБА_10 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена давати оцінку доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, то колегія суддів не може взяти їх до уваги, оскільки ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з погрозою застосування та застосуванням небезпечного для життя та здоров`я потерпілих насильства, які є особами похилого віку. Крім того, ОСОБА_10 раніше судимий за вчинення розбійного нападу, не має постійного місця роботи та джерела доходу, що свідчить про можливість його ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином внаслідок усвідомлення тяжкості покарання, яке йому загрожує.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час затримання ОСОБА_10 проживав з матір`ю 1938 року народження та має двох доньок, які є інвалідами 1 групи, жодним чином не свідчать про існування соціальних зв`язків достатньо міцних, щоб забезпечити запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки обвинувачений затриманий через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вчинення умисних злочинів проти власності, зокрема розбійного нападу. Наявність захворювань у ОСОБА_10 жодним чином не унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не свідчать про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також не свідчать про зменшення існуючих ризиків відсутність претензій потерпілої та невизнання своєї вини іншою обвинуваченою у кримінальному провадженні, оскільки вони жодним чином не впливають на ризик вчинення ОСОБА_10 нових злочинів та не виключають можливості призначення судом суворого покарання.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де Суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Зважаючи на наявність ризиків переховування ОСОБА_10 від суду та незаконного впливу на потерпілих чи свідків, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілих від злочинів привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує подальше тримання під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_16 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 13.11.2019 щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_17 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4