"20" січня 2020 р. Справа № 363/214/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000072 від 18.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинка Монастирищевського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів працюючого не офіційно водієм, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ:

20 січня 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000072 від 18.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 .
Подане клопотання обґрунтоване тим, щоу провадженні СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000072, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, 17.01.2020 року приблизно о 21 годині ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_6 помітив, що зі сторони городу (не огородженої частини території домоволодіння) в його напрямку рухається ОСОБА_8 . Відразу після цього, а саме 17.01.2020 приблизно о 21 годині 05 хвилин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник прямий умисел спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 . Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та допускаючи можливість настання у ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи настання даного злочинного результату, діючи умисно, скориставшись сприятливою обстановкою, яка виразилася у частковому освітленні зазначеного подвір`я, відійшов в сторону, щоб ОСОБА_8 його не бачив. Одразу після цього, ОСОБА_6 , дочекавшись моменту коли відстань між ним та ОСОБА_8 скоротиться, раптово для останнього, умисно наніс один удар тильною стороною стопи лівої ноги в область правої сторони обличчя ОСОБА_8 в результаті чого останній впав на землю. Відразу після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс один удар тупим предметом (предмет в ході досудового розслідування не встановлений) в обличчя ОСОБА_8 з лівої сторони. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21 годині 15 хвилин помер на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала внаслідок внутрішньо-черепної травми, крововиливів під оболонки в речовину та в шлуночки головного мозку.

18.01.2020 року о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення пердбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, затримано у порядку ст. 208 КПК України.

18.01.2020 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у обранні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики відповідно частини 1 статті 177 КПК України слідчим та прокурором не доведені. Підозрюваний одружений, має неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, не судимий, працює не офіційно. Просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на пунктах 1, 2, 3 та 5 зазначеної норми КПК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Як вбачається із наданих копій документів, а саме свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 підозрюваний перебуває у шлюбі з 28.04.2007 року, на утриманні має двох неповнолітніх дітей - 2007 та 2014 року народження, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також не доведення стороною обвинувачення ризиків переховування підозрюваного від досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 193-194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 березня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а також до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;
- заборонити залишати місце проживання - АДРЕСА_1 - цілодобово.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Зобов`язати Оболонське УП ГУНП в м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом національної поліції..
Строк дії ухвали - до 20.03.2020 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 22.01.2020 року 17-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1