УХВАЛА

27 грудня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брониці-2, Московської області, РФ, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 27 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке вчинене за таких обставин.

Так, 08 жовтня 2019 року, приблизно о 18:50 год., ОСОБА_5 , знаходячись на прилеглій території до будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до існуючих загальновизнаних правил та норм поведінки в суспільстві і зневаги до оточуючих, використовуючи надуманий привід, діючи з особливою зухвалістю, із заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень: ножем, умисно наніс один удар в груди потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого поранення грудної клітки зліва з наявністю рани по передній поверхні грудної клітки у VIII міжреберному проміжку, яка поширюється в м`які тканини бокової поверхні грудної клітки, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, чим грубо порушив громадський порядок, зокрема нормальний уклад життя та спокій потерпілого та завдав йому фізичної шкоди.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , який проживає в одному будинку із потерпілим, може впливати на нього та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків. Вказали, що підозра, оголошена ОСОБА_5 необґрунтована. Окрім того зазначили, що останній працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006145 від 08.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

27 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого cуддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які б давала підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні.

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на утриманні троє малолітніх дітей, не судимий, офіційно не працює.

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.

Врахування зазначени х обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-179,182,183,193,194,309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов"язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали до 27 лютого 2020 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 27 лютого 2020 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області.
Контроль на виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1