Номер провадження:1-кп/521/708/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931 від 14.06.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,
свідка - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931 від 14.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Через канцелярію суду ОСОБА_7 було подане клопотання про скасування арешту, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 у справі №521/10047/19 провадження №1-кс/521/4127/19, на майно, а саме на автомобіль марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено у ході огляду місця події від 14 червня 2019 року.
Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що на теперішній час автомобіль марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 вже був досліджений експертами, вся існуюча слідова інформація експертами зафіксована, а технічний стан транспортного засобу перевірено.
Таким чином зазначені слідчим в клопотанні підстави, щодо накладення арешту, втратили свою актуальність, а інших підстав арешту чи утримання автомобіля марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 на майданчику затриманого транспорту не вбачається.
Таким чином, володілець майна ОСОБА_7 вважає, що на теперішній час, враховуючи проведений експертами у ході експертного дослідження огляд, вказана необхідність у вигляді дослідження транспортного засобу була виконана та відпала необхідність у вказаному заході забезпечення кримінального провадження у виді арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Володільця майна ОСОБА_7 просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 у справі №521/10047/19 провадження №1-кс/521/4127/19, крім іншого, накладено арешт на автомобіль марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено у ході огляду місця події від 14 червня 2019 року.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що вказаний автомобіль, не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; також вказаний автомобіль не перебуває у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що він підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів виключає арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.

Також суд бере до уваги, що на разі у вказаному кримінальному провадженні відносно вказаного автомобіля проведено усі необхідні експертизи, вся існуюча слідова інформація експертами зафіксована, та технічний стан транспортного засобу перевірено, у зв`язку з чимподальше утримання арештованого майна є занадто обтяжливим для ОСОБА_7 .

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак суд приходить до висновку, що на даному етапі судового провадження в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту, - задовольнити.

Частково скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 у справі №521/10047/19 провадження №1-кс/521/4127/19, а саме скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено у ході огляду місця події від 14 червня 2019 року.
Безоплатно передати на зберігання ОСОБА_7 , автомобіль марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1