Справа №162/535/20
Номер провадження 1-кс/162/189/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт.Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СВ Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП

у Волинській області ОСОБА_3 ,

володільця вилученого майна ОСОБА_4 ,

представника володільця

вилученого майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із начальником Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000169 від 27 червня 2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

встановив:
В поданому до Любешівського районного суду клопотанні старший слідчий СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 просить суд накласти арешт на майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №14038068 та легковий автомобіль марки "Volkswagen", моделі "Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова " НОМЕР_2 ", шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Клопотання мотивоване тим, що під час проведення огляду місця події 27 червня 2020 року на узбіччі автомобільної дороги Р-14, сполученням "Луцьк-Дольськ", на кільці при в`їзді до смт.Любешів Волинської області працівниками поліції був зупинений автомобіль марки "Volkswagen", моделі "Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова " НОМЕР_2 ", під керуванням ОСОБА_4 , при огляді якого було виявлено відсутність позначень VIN-коду на невід`ємнихчастинах та механізмах транспортного засобу.
Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 27 червня 2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України.
Вказав, що вказане майно являється матеріальними об`єктами, які зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються в ході проведення досудового розслідування, його було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх відчуження, знищення, спотворення, старший слідчий ОСОБА_3 звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення слідчого, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у самому клопотанні, заслухавши думку володільця вилученого майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , які кожен окремо заперечили щодо задоволення поданого слідчим клопотання, розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, з наступних підстав.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Так, згідно з вимогами ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Підставою, у зв`язку з якою необхідна заборона розпорядження майном є те, що зазначений автомобіль марки "Volkswagen" є речовим доказом, що підтверджують вчинення діяння передбаченого ст.290 КК України.
Обмеження в користуванні та розпорядженні володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 вказаним транспортним засобом, з огляду на потреби кримінального провадження, є розумним та співрозмірним, оскільки в подальшому самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами майно, на яке просить накласти арешт старший слідчий СВ, може виступати важливим речовим доказом, або ж може бути використане як доказ вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подане до Любешівського районного суду в строки передбачені нормами КПК України, старшим слідчим слідчого відділення ОСОБА_3 доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на легковий автомобіль марки "Volkswagen", моделі "Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучене 27 червня 2020 року під час проведення огляду місця події на узбіччі автомобільної дороги Р-14, сполученням "Луцьк-Дольськ", на кільці при в`їзді до смт.Любешів Волинської області, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, збереження вказаного речового доказу та дослідження органами досудового слідства, забезпечення проведення експертних досліджень, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є доказом злочину, тому клопотання старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна підлягає до часткового задоволення.
Крім того, відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагають визначення статусу суб`єкта, майна яке підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Враховуючи вказане вище, слідчий суддя приходить до переконання, що старшим слідчим в клопотанні та в судовому засіданні не доведено наявності підстав для накладення арешту на поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №14038068, окрім винесення формальної постанови про визнання вилученого майна речовим доказом.

Разом з цим, пунктом 2 частини 2 статті 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.
Так, у самому клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна та постанові слідчого СВ ОСОБА_7 про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження зазначається, дослівно, "свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зазначеного автомобіля", при цьому не вказано ідентифікуючих ознак даного свідоцтва.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №14038068 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із начальником Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000169 від 27 червня 2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події 27 червня 2020 року на узбіччі автомобільної дороги Р-14, сполученням "Луцьк-Дольськ", на кільці при в`їзді до смт.Любешів Волинської області, легковий автомобіль марки "Volkswagen", моделі "Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова " НОМЕР_2 ", що зберігається на території Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, власником якого є ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , являється тимчасово вилученим майном, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування.

В частині накладення арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №14038068 - відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07 липня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1