У Х В А Л А
Іменем україни

23.06.2020 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 20 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
Під час досудового розслідування з`ясовано, що 20 червня 2020 року близько 17 години 20 хвилин ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Skoda» моделі «Kodiaq» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », рухаючись зі сторони міста Ужгорода у напрямку села Кам`яниця Ужгородського району, перебуваючи на автодорозі Н-13 «Львів - Самбір - Ужгород» ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам п. п. 1.5, 2.3 «б», 2.10 «а», 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, проїхавши по вказаній автодорозі за межами населеного пункту, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де в подальшому був змушений був повернутись на смугу руху, по якій рухався, не вибрав безпечну дистанцію по відношенню до легкового автомобіля, який рухався попереду, в результаті чого допустив зіткнення в задню праву частину автомобіля марки «GEELY» державним номерним знаком « НОМЕР_2 » під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого автомобіль останнього викинуло на зустрічну смугу руху, де в подальшому відбулося зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT» державним номерним знаком « НОМЕР_3 », яку по інерції відкинуло за межі проїзної частини з подальшим перекиданням на дах, де в послідуючому останній опинився в кюветі.

У такий спосіб ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:

пункт 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

пункт 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі....

пункт 2.10 «а» - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

пункт 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.;

пункт 13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

Внаслідок вказаних вище діянь громадянина ОСОБА_4 , водій автомобіля «Geely» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом тіла шостого грудного хребта, забій шийного відділу хребта, пасажирка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала такі тілесні ушкодження: поєднана краніоторакальна травма, ЗЧМТ, струс головного мозку, обширна скальпована рвана рана тім`яної ділянки справа, ЗТТГК, множинні переломи ребер зліва, лівобічний гемопневматорекс.

Окрім цього, відразу після дорожньо-транспортної пригоди, вказаної вище, ОСОБА_4 , який поставив потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан внаслідок зіткнення за обставин, вказаних вище, розуміючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, викликаного тілесними ушкодженнями, заподіяними під час описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою уникнення ідентифікації як учасника дорожньо-транспортною пригоди та притягнення до кримінальної відповідальності, будучи відповідно до підпунктів «г», «ґ» пункту 2.10 ПДР України зобов`язаним вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я або у випадку неможливості виконати ці дії відвести потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, проявив бездіяльність та не вчинив жодну з перелічених дій, втікши з місця пригоди у невідомому напрямку, тобто залишив без допомоги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілому або заподіяли тяжке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується такими доказами, як:

1)документи:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2020 року;

-схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2020 року;

-протоколом огляду місця події від 21 червня 2020 року;

-протокол огляду речового доказу (відео реєстратора з автомобіля)

2)речові докази:

-транспортний засіб марки HYUNDAI моделі ACCENT д.н.з. НОМЕР_3 ;

-транспортний засіб марки GEELY моделі ACCENT д.н.з. НОМЕР_2 ;

-транспортний засіб марки SKODA моделі KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 ;

-відеореєстратор з автомобіля «Geely».

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати або спотворити будь, яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

Стороною обвинувачення взято до уваги, що у матеріалах досудового розслідування містяться докази, які є вагомими для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, та свідчать про об`єктивний зв`язок між підозрюваним та вчиненим кримінальним правопорушенням. Враховано, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Слідчим та прокурором взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 не належить до неповнолітніх осіб, осіб похилого віку, тяжко хворих, багатодітних батьків тощо, а тому не існує обставин, які б істотно впливали на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стороною обвинувачення враховано, що факторів, які формують репутацію підозрюваного та впливають на обрання запобіжного заходу, наприклад участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов`язку або у складі миротворчих сил ООН, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, держаних нагород, почесних звань тощо, не встановлено. Характеристика з місця проживання на разі не здобута та не надана органу досудового розслідування. Враховано, що ОСОБА_4 станом на час подання цього клопотання не повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. З огляду на викладене орган досудового розслідування просить суд обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти зазначеного клопотання, оскільки вважає, що відсутні більшість з ризиків на які вказує прокурор, а тому достатньо буде обрати до його підзахисного інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: домашній арешт у нічний час доби.

Підозрюваний підтримав думку захисника, пояснив суду, що залишив місце ДТП, оскільки розгубився, дуже плакала жінка, тому він поспішав довезти її додому. У подальшому він самостійно з`явився до органів поліції, добровільно видав для огляду свій автомобіль, пройшов освідчення, та співпрацює із слідством. На цей час вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнає та вживає заходи щодо матеріальної допомоги потерпілим.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

21.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, суду надано наступні докази:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2020 року;

-схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2020 року;

-протокол огляду місця події від 21 червня 2020 року;

-протокол огляду речового доказу (відео реєстратора з автомобіля), відеодоказ.

З урахуваннями вищезазначених доказів, слідчим суддею встановлена достатність обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за який встановлене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, відноситься до тяжких злочинів, а злочин за ч. 1 ст. 135 КК України, за який встановлене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_4 має можливість:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати або спотворити будь, яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушенняя.

Слідчим суддею перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне:

- усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки має закордонний паспорт та про це свідчить його поведінка після вчинення злочину, тому що ОСОБА_4 залишив місце дорожньо транспортної пригоди;

-може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Проте суд не знайшов документальних підтверджень ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так зокрема слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, та йому не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого іншого кримінального правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджується наданими суду доказами, оскільки на цей час органом досудового розслідування вже зібрані та задокументовані достатня кількість доказів, які є підставою для повідомлення йому підозри від за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, що в свою чергу також спростовує наявність ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На цей час підозрюваний співпрацює із слідством, добровільно видав автомобіль для огляду.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину відповідно, санкція за тяжким злочином передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, народився в с. Кам`яниця Ужгородського району, громадянин України, українець, має базову вищу освіту (бакалаврат), має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, за адресою реєстрації проживає спільно із батьками: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тіткою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дружиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем проживання скарг до сільської ради на нього не надходило, зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - Фізична особа підприємець ОСОБА_4 , має сталий дохід у розмірі приблизно 15 000,00 грн. на місяць та збереження у розмірі 3 000,00 доларів США, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні будь якого іншого кримінального правопорушення.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України, необережну форму вини за останнім злочином, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та з урахуванням обставин, визначених ст. 178 КПК України: наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, постійної роботи, того факту, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні будь якого іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що достатньо для убезпечення вищезазначених ризиків буде обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як повідомив суду підозрюваний його середньомісячний дохід складає 15 000 грн.
З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що відповідно становить 42 040 грн. 00 коп., що на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Миру, буд. 6);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до територіального органу державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця села Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з 21 червня 2020 року з 14 год. 47 хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 18 серпня 2020 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що відповідно становить 42 040 грн. 00 коп. (сорок дві тисячі сорок гривень 00 копій ок).

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти на строк протягом двох місяців наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Миру, буд. 6);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до територіального органу державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1