Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/571/19
Провадження №: 1-кп/332/36/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

за участю: захисника ОСОБА_5 ,

за участю: обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2018р. приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи повторно, з метою скоєння таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, в телефонному режимі зв`язався з ОСОБА_7 , та запропонував останньому незаконне збагачення, шляхом вчинення крадіжки лому магнітного металу з території ПАТ «Дніпроспецсталь» , на що ОСОБА_7 дав добровільну згоду на вчинення злочину, тим самим вступив з ОСОБА_6 у злочину змову, після чого домовились зустрітись того ж дня о 23 годині 30 хвилин безпосередньо біля заводу ПАТ «Дніпроспецсталь», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81.

Для придання мобільності під час вчинення злочину, перевезення майна, здобутого, злочинним шляхом, ОСОБА_7 вирішив використати автомобіль ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував його знайомий ОСОБА_8 на підставі генеральної довіреності та якому не було відомо про злочинний намір ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Далі, з метою реалізації свого злочинного наміру, 31.03.2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відносно якого за вчинення цього злочину ухвалено вирок по іншому провадженню, та невстановленою під час досудового слідства особою, знаходячись поблизу території заводу ПАТ «Дніпроспецсталь», розташованому в місті Запоріжжя по вул. Південне шосе, 81, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи згідно раніше досягнутої домовленості, шляхом здолання перешкоди у вигляді паркана, проник на охоронювану територію ПАТ «Дніпроспецсталь» та став перекидати вищевказаний лом металу через паркан ОСОБА_7 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , почав завантажувати його у автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , але дії ОСОБА_7 були помічені охоронцями ПАТ «Дінпроспецсталь», які затримали ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину. Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 могли спричинити ПАТ «Дніпроспецсталь» матеріальну шкоду на загальну суму 1578 гривень 72 копійки, оскільки намагались викрасти лом магнітного металу загальною вагою 176 кг., вартістю 8 гривень 97 копійок за 1 кілограм лому металу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочин визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, також пояснив, що в той вечір, 31.03.18р. вони з ОСОБА_7 намагались вчинити крадіжку лому з ПАТ «Дніпроспецсталь», але були помічені охоронцями ПАТ «Дінпроспецсталь», які затримали ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Представник потерпілої сторони до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, не має на утриманні малолітніх дітей, враховуючи відсутність вимог з боку потерпілого щодо суворого покарання, враховуючи позицію прокурора про можливість призначення покарання без реального відбуття в місцях позбавлення волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі відповідно в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, із врахуванням ст.68 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

По справі цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі відсутній.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого від відбування покарання звільнити, якщо він протягом ТРЬОХ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Речові докази:
- автомобіль ВАЗ-21066 д.н. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання до Заводського ВП повернути власнику;
- лом чорних металів вагою 176 кг., який переданий на зберігання потерпілій стороні залишити власнику в користування;
- диск з відеозаписом проведеного слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який долучено до матеріалів провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1