У Х В А Л А

26.02.2020 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер №452/3037/15-к
провадження №1-кп/448/14/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000961 від 11.09.2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого викладачем лікувальної фізкультури ПТУ інтернату професійної реабілітації учнів інвалідів міста Самбора, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

та його захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 через канцелярію суду подав клопотання про зміну раніше поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на домашній арешт, в нічний час доби. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_3 обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину. Під час підготовчих судових засідань встановлено ризики щодо обвинуваченого, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: - переховуватись від суду, що проявились у тому, що під час підготовчих судових засідань, а саме 25.09.2018р., 21.03.2019р., 24.04.2019р., 27.06.2019р., 18.12.2019р. обвинувачений без поважних причин та не повідомлення суду про своє не прибуття не з`являвся в судові засідання. Також, ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 23.07.2019р. та 10.02.2020р. ОСОБА_3 був оголошений у розшук, у зв`язку з переховуванням від суду; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати судовий розгляд ухиляючись від явки в суд, оскільки перебував двічі у розшуку, тощо.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали такого, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України визначені та закріплені права і свободи людини, які гарантуються і оберігаються Державою, а саме:

Стаття 29. Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 55. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 62. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Стаття 63. Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту ч.3 ст.315 КПК України відомо, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Тобто, виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що 02.12.2019 року прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Надалі, у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання для розгляду даного клопотання, такого (обвинуваченого) було оголошено в розшук.

Слід зазначити те, що після розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 та доставлення такого в Мостиський районний суд, прокурором подано вищевказане клопотання (про зміну раніше поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на домашній арешт), оскільки як вважав прокурор, запобіжний захід особисте зобов`язання, на відміну від домашнього арешту, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, оскільки обвинувальний акт у цьому провадженні скеровано до суду та триває судове провадження.

З урахуванням обставин даного кримінального правопорушення та вагомості наявних доказів вчинення таких саме ОСОБА_3 ; беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; враховуючи суворість покарання, передбаченого за вчинення злочину, що інкримінований обвинуваченому, а відтак існування вірогідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, що відповідно може спонукати його переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування і надалі ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено.

Відтак, суд приходить до переконання, що саме такий запобіжний захід є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з наведеним, суд вважає покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що ним були зазначені у клопотанні.

Керуючись ст.176-178, 181 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про зміну раніше поданого клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід - домашній арешт, строком на 2 (два) місяці.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон України, інші документи, що дають право виїзду за кордон України.

Строк дії ухвали суду встановити до 25.04.2020 року включно.
Виконання ухвали суду доручити співробітникам Самбірського ВП ГУНП у Львівській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено учасникам справи о 09.10 год. 03.03.2020 року.