УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/13452/18

Провадження № 1-в/638/214/20

03.07.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року. Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що відбуває покарання в ОСОБА_5 на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року. У зв`язку з набранням законної сили 24.12.2015 року Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі, просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку засудженого та прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Так, згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року, який набрав законної сили 18.10.2019 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.24, ч.2 ст.205-1 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки, відповідно до ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців, строк відбування покарання відраховано з моменту фактичного затримання, тобто з 24.02.2018 року.
При цьому, епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 за даним вироком мав місце наприкінці листопада 2017 року
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України не допускається.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки злочини засудженим ОСОБА_4 згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року вчинено після 20 червня 2017 року, та він був затриманий 24.02.2018 року, то підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.
Щодо посилання заявника на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців та який приєднано до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року на підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, то суд звертає увагу, що хоча злочини за цим вироком і мали місце у 2016 році, проте заходи попереднього ув`язнення за вказаним кримінальним провадженням не застосовувалися, адже згідно вироку строк покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його затримання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року, був затриманий 24.02.2018 року, про що свідчить протокол особистого обшуку особи від 24.02.2018 року, а тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року), суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1