Справа № 199/3673/20
ВИРОК
іменем України

2020 року липня місяця 08 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження №0000625 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не маючого, раніше судимого:

- 1) 21.02.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
2) 23.03.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, визначено виконувати самостійно вирок суду від 21.02.2020;
3) 23.04.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23.03.2020 та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.02.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,
4) 04.06.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.4 ст. 70 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначене покарання за даним вироком поглинуто покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23.04.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше вчиняла корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий корисливий злочин.

Так, 17.04.2020, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 32К, де зустрів раніше не знайомого йому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході бесіди ОСОБА_3 побачив в лівій руці ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A10s» на 32 ГБ.

В цей момент, ОСОБА_3 визначив вказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання, в наслідок чого у останнього раптово виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно.

Того-ж дня, близько 21 години 05 хвилин, ОСОБА_3 продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє кримінальне правопорушення відносно особи похилого віку, попросив передати йому мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A10s» на 32 ГБ під вигаданим приводом здійснення дзвінка, при цьому пообіцяв повернути його, одразу після телефонної розмови. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 , довіряючи йому та не маючи сумнівів у правдивості його слів, погодився та добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A10s» на 32 ГБ, після чого ОСОБА_3 відійшов від потерпілого.

В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 закінчивши телефонну розмову, повернувся до ОСОБА_5 , який попорохав повернути свій мобільний телефон назад. Проте ОСОБА_3 відповів, що нічого у потерпілого не брав, після чого, разом з чужим майном зник з місця скоєння злочину, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому

ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3059,15 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 18.04.2020, приблизно о 00:30 годині, перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, поблизу житлового будинку №76В, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_7 . В ході бесіди ОСОБА_7 розповів ОСОБА_3 , що 17.04.2020 придбав для своєї дитини у якості подарунку мобільний телефон «Huawei Y7», серійний номер НОМЕР_1 та продемонструвавши його, поклав до свого наплічника, який тримав при собі.

В цей момент, визначивши вказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно та обернення його на свою користь. Того-ж дня, близько 00 години 35 хвилин, ОСОБА_3 продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиняючи злочин повторно, користуючись тим що потерпілий відволікся та поставив наплічник на лавку, діючи умисно, підійшов до лавки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав із кишені наплічника мобільний телефон «Huawei Y7», серійний номер НОМЕР_1 після чого доводячи свій злочинний умисел до кінця разом із викраденим зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому

ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2100.00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих безпосередньо у суді.
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, 17.04.2020, приблизно о 21:00 годині, перебував у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», у м. Дніпро, вул. Янтарна, 32К, де зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_5 . В ході співбесіди побачив у руці останнього мобільний телефон марки «Samsung», та попрохав у нього зателефонувати, на що той погодився, однак потім мобільний телефон не повернув, зникши з місця вчинення злочину.
Після того, 18.04.2020 року знаходився за адресою м. Дніпро, вул. Калинова, поблизу житлового будинку №76В, де зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_7 . В ході співбесіди, останній йому розповів, що придбав для своєї дитини у якості подарунку мобільний телефон марки «Huawei» та поклав його до свого наплічника, який тримав при собі. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволікся, та викрав із кишені наплічника мобільний телефон. Потім з місця злочину зник.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 22.04.2020 до правоохоронних органів звернулася громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просив поліцію вжити заходи до невідомої особи, що 17.04.2020 о 21.00 годині, шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10S».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2020 року у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_5 впізнав під фотознімком № 4 ОСОБА_3 , який шахрайським шляхом у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Янтарна, 32К, заволодів його мобільним телефоном.

За результатами проведеної товарознавчої експертизи від 22.05.2020 року № 2204/20 ринкова вартість мобільного телефону «SAMSUNG Galaxy A10s» на 32ГБ, придбаного 19 листопада 2019 року, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 17.04.2020, становила 3059,15 гривень (три тисячі п`ятдесят дев`ять) 15 (п`ятнадцять) копійок, за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

Як вбачається із Договору про надання фінансового кредиту під заставу №27.42422/0 від 17.04.2020, ОСОБА_3 , здав мобільний телефон «Samsung Galaxy А10s» під заставу 300.00 гривень.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2020 року у присутності понятих, свідок ОСОБА_8 впізнав під фотознімком № 3 ОСОБА_3 , який 17.04.2020 року здав до ломбарду мобільний телефон марки «Samsung»

Так, відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 18.04.2020 до правоохоронних органів звернулася громадянин ОСОБА_9 , , та просив поліцію вжити заходи до чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , що 17.04.2020 о 21.00 годині, вчинив крадіжку його мобільного телефону марки «Huawei Y7».

Як вбачається із Договору про надання фінансового кредиту під заставу №8.60131/0 від 18.04.2020, ОСОБА_3 , здав мобільний телефон «Huawei Y7» під заставу 1700.00 гривень.

За результатами проведеної товарознавчої експертизи від 22.05.2020 року № 2299/20 ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y7», придбаного 17 квітня 2020 року, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 18.04.2020, становила 2100 гривень (дві тисячі сто) гривень, за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

3. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії за епізодом від 17.04.2020 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як такі що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, а умисні дії за епізодом від 18.04.2020 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як такі що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненому ним злочинів відсутнє, матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - не відшкодована.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд відносить, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, а саме потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога на обліку не знаходився, після звільнення від відбування покарання по закінченню строку випробування відповідно до ухвали суду від 08.10.2019, через досить короткий проміжок часу вчинив нові злочини як за даним вироком так і за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2020.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, з урахування вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2020, потерпілі при призначенні покарання просили призначити покарання на розсуд суду, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин що обтяжують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 ст. 190 та частини 2 статі 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України оскільки злочини за даним кримінальним провадженням ОСОБА_3 вчинив до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2020.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків за ст. 76 КК України не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо. Дійшовши такого висновку, суд враховує схильність ОСОБА_3 до вчинення злочинів проти власності, оскільки злочини за даним вироком обвинувачений вчинив через досить короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання по закінченню строку випробування, наведене вказує на систематичність злочинних дій ОСОБА_3 та небажання точно і неухильно додержуватися законів України.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався, оскільки ОСОБА_3 з 23.04.2020 перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на виконання вироку в частині покарання у виді позбавлення волі, який набрав законної сили, а тому даним вироком доля запобіжного заходу не вирішується.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Речові докази у даному кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.06.2020, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з 23.04.2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_3 під вартою в ДУ «ДУВП№4» з 23.04.2020 року по 08 липня 2020 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_11 витрати, пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз, на суму 600 (шістсот) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 -Почтовик

08.07.2020