Справа № 463/2570/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/376/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою поданою в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 від 11.03.2020, якою закрито кримінальне провадження № 0001065 від 23.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Просить вказану постанову скасувати.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000690 від 11.07.2019 року.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, а тому зазначені заявником у скарзі обставини, щодо неналежного проведення досудового розслідування слідчим не знайшли свого підтвердження.
На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищенаведену ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 від 11.03.2020 та скерувати кримінальне провадження до органу досудового розслідування для подальшого розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що не згідна з вищенаведеною ухвалою слідчого судді, оскільки така не відображає всі обставини справи, а висновки суду першої інстанції про те, що слідчим повно, всебічно та об`єктивно проведено розслідування справи, а також проведено всі необхідні та потрібні слідчі дії є передчасними. Вказує, що покликання слідчого на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавали дозвіл на встановлення технічних засобів у своєму помешканні не відповідає дійсності, так як ця обставина встановлена судом. Звертає увагу, що поза увагою слідчого залишилась та обставина, що ОСОБА_10 у судових засіданнях в Шевченківському районному суді м. Львова вказав, що не був обізнаний про наявність записуючої техніки у нього вдома, а слідчому ж надав кардинально протилежні покази. Також вважає, що слідчий формально допитав працівників правоохоронних органів та ОСОБА_10 з приводу проведення НСРД у кримінальному проводженні стосовно ОСОБА_7 , однак жодним чином не з`ясував обставин, які дали підставу колегії суддів постановити ухвалу про недопустимість доказів, а саме визнати очевидно недопустимим протокол про проведення НСРД, яким зафіксовано за допомогою технічних засобів події у квартирі, де проживали брати ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001065 від 23.10.2019, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування проведене слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 відповідно до норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок проведення досудового розслідування.
Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_8 встановив відсутність у діях старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_12 та старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ у Львівській області ДВБ МВС України ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.та виніс постанову про закриття кримінального провадження, обґрунтовуючи її зібраними доказами.
Висновок слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.
Слідчий суддя при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі адвоката ОСОБА_6 мотиви, зокрема вказав, що в ході досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, а саме допитано в якості свідків ОСОБА_14 , (прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням,яке здійснюється слідчими ТУ ДБР у м. Львові, прокуратури Львівської області), ОСОБА_15 (прокурора Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області), ОСОБА_13 (заступника керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України), ОСОБА_12 (прокурора відділу нагляду прокуратури Львівської області), ОСОБА_10 (особа, яка надавала дозвіл на конфіденційне співробітництво), даним показам надано детальний аналіз в постанові про закриття.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження в них містяться заяви про надання дозволу на конфіденційне співробітництво від ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 (а.с.30 м.к.п.). На підставі наведеного, в матеріалах вказаного кримінального провадження містяться постанова про проведення контролю за вчиненим злочином, ухвала апеляційного суду Львівської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій винесена за клопотанням органу досудового розслідування. В постанові про закриття кримінального провадження слідчим проведено детальний аналіз вказаних документів.
Крім цього, відповідно до ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування, тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.
Статтею 267 КПУ України, передбачено, що слідчий має право обстежити житло чи інше володіння особи, шляхом таємного проникнення до них, у тому числі з використанням технічних засобів, з метою і зокрема: встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи.
Публічно недопустимим є місце, до якого неможливо увійти або в якому неможливо перебувати на правових підставах без отримання на це згоди власника, користувача або уповноважених ними осіб.
Диспозиція ч.2 ст. 162 КК України передбачає незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян, вчинені службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.
З об`єктивної сторони порушення недоторканості житла може бути вчинене у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканість житла громадян.
Порушення недоторканості житла у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, необхідності затримання злочинця, у т.ч. шляхом проведення з недотриманням установлених процесуальним законом вимог огляду чи обшуку, не утворює складу злочину, передбаченого ст. 162 КК України.
З суб`єктивної сторони злочин характеризується лише прямим умислом, якщо винний усвідомлює, що порушує недоторканість житла громадян шляхом вчинення вказаних вище дій, і бажає їх вчинити.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у даному випадку жодного незаконного проникнення до житла громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було, оскільки вказаними громадянами були написані заяви слідчому прокуратури Львівської області про те, що вони згідні брати участь у відкритті службових осіб правоохоронних органів у вчиненому кримінальному правопорушенні, на умовах конфіденційного співробітництва, а також їм було роз`яснено про те, що вони та їхнє помешкання, можуть бути використані та залучені для проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Покликання апелянта на неповноту досудового розслідування та незаконність судового рішення є безпідставними, так як під час досудового розслідування слідчий провів необхідні процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.
Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам, істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.
З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4