Справа №705/3441/17
1-кп/705/156/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонний судом Черкаської області та Державною установою «Житомирська виправна колонія (№4)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 17.05.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, зі слів перебуває на посаді командира базового відділення артрозвідки окремої механізованої бригади № НОМЕР_1 ЗСУ, учасника антитерористичної операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.06.2017 року Білоцерківським міськрайонний судом Київської області за ч.4 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2018 року скасовано звільнення засудженому ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 року та направлено засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, і який з 13 травня 2019 року почав відбувати вказане покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 14 травня 2017 року близько 21 години 30 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи в однокімнатній квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 і яку він винаймав, маючи єдиний умисел на викрадення майна власниці даної квартири, таємно викрав холодильник марки «Samsung» вартістю 7000 гривень, газову плиту з духовкою вартістю 3500 гривень, які знаходились в кухні, пральну машину-автомат марки «BOSH» вартістю 4500 гривень, яка знаходилась у ванній кімнаті, що належать ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 15000 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, а також повністю визнав позов, заявлений потерпілою у даному кримінальному провадженні. З приводу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення показав, що після повернення зі сходу держави, де він проходив службу, повернувся в м.Умань. З березня 2017 року він винаймав у потерпілої квартиру і проживав там певний час. Під час проживання без відому потерпілої він взяв її речі, які зазначені у обвинуваченні, та продав людині, з якою випадково познайомився в тому ж районі міста, де він проживав, і яка цікавилась таким майном. Продав за 10000 гривень «з копійками». Гроші від продажу витратив на власні потреби.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про речові докази і процесуальні витрати, досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про речові докази і процесуальні витрати, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, не одружений, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена 13.04.2018 року на виконання ухвали суду, в якій зазначено, що рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення визначено як високий та ризик небезпеки для суспільства визначено як середній. У своїх висновках орган пробації вважав, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Крім того, суд враховує, що на даний час обвинувачений вже відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 року.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання для обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання для обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з його ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинений до ухвалення вироку Білоцерківським міськрайонний судом Київської області від 19.06.2017 року, і за яким ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання, остаточне покарання слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, зарахувавши у остаточне покарання частину покарання, відбуту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 року.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.
Процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 1113 гривень 30 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази: 5 слідів рук, 3 сліди долоней рук, диск з відеозаписом з приміщення Уманського відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», які приєднані до матеріалів кримінального провадження, що знаходяться у прокурора, і на надавались суду під час судового розгляду залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в загальній сумі 15000 грн. підлягає до задоволення у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим заявлених до нього позовних вимог.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 20 травня 2020 року.

Зарахувати у покарання, призначене за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року у виді позбавлення волі за період з 13 травня 2019 року по 19 травня 2020 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 1113 гривень 30 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази: 5 слідів рук, 3 сліди долоней рук, диск з відеозаписом з приміщення Уманського відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», які приєднані до матеріалів кримінального провадження, що знаходяться у прокурора залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення прокурору та направити обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1