ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 484/1633/20
Провадження № 1-кс/484/453/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

26.05.2020 року м. Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001009 від 22.05.2020 року, про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 22.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 25.05.2020 року до слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
В наданому клопотанні слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2020 близько 04:30 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили незаконно заволодіти будь-яким транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_6 зателефонував до служби таксі «1506» та викликав автомобіль на вищевказану адресу. В цей же день о 04:37 годині 22.05.2020 року за викликом на власному транспортному засобі ВАЗ 2110, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_8 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля з боку водійських дверей, де, виконуючи задумане, розуміючи що їх дії носять відкритий характер та зрозумілі оточуючим, ОСОБА_5 , кулаком правої руки розбив скло на дверях автомобіля з боку водія, відчинив їх та силою витяг ОСОБА_8 із салону автомобіля, при цьому погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які ОСОБА_8 сприймав як реальні. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжили висловлювати погрози на адресу потерпілого, а ОСОБА_6 сів за кермо та завів двигун автомобіля використовуючи ключі, які знаходились в замку запалення. Почувши, що ОСОБА_6 завів двигун, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , сіли на заднє пасажирське сидіння та на вказаному транспортному засобі зникли з місця події, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_8 , на загальну суму 75600 гривень.
22.05.2020 року за даним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України.
22.05.2020 року під час огляду місця події за місцем виявлення транспортного засобу ОСОБА_9 , яким незаконно заволоділи, серед інших речей, виявлено сліди низу підошви взуття, які вилучено на липку стрічку і поміщено до сейф-пакту № EХP 0249695.
22.05.2020 року за підозрою у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, у порядку ст.208 КПК України, був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання у якого вилучено: взуття, а саме кросівки світлого кольору, які у кримінальному провадженні будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так як можуть зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто необхідні для подальшого проведення трасологічної експертизи у кримінальному провадженні.
23.05.2020 року вилучені у ОСОБА_6 кросівки було оглянуто і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
В зв`язку із викладеним, слідча просить накласти арешт на вищевказані кросівки.
Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 у судове зсідання також не з`явилися, проте відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового засідання не здійснюється.
Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пп. 1, 7 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У силу ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Крім того, за ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення осіб у володінні яких воно перебуває до вирішення питання про арешт майна.
Встановлено, що власником кросівок, світлого кольору, які були тимчасово вилучені під час затримання ОСОБА_6 , є останній.
Вказані кросівки 23.05.2020 року було оглянуто і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У частині другій цієї ж статті Кримінального процесуального кодексу України передбачається вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, до яких відносяться в тому числі і речові докази.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, та те, що вилучені речі є доказом скоєння злочину і в подальших стадіях розслідування будуть використані для проведення судових експертиз, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучено під час затримання ОСОБА_6 , а саме кросівок, в які був взутий останній, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, -
УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001009 від 22.05.2020 року, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке вилучено під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме кросівки в яких був взутий останній під час затримання, які є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та місять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1