Справа № 487/8886/19
Провадження № 1-кс/487/171/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню № 0000243 від 26.09.2018 року,

ВСТАНОВИВ :

12.12.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню № 0000243 від 26.09.2018 року .

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву про залишення скарги без розгляду.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проте, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у подання особою, яка подала скаргу, заяви про залишення цієї скарги без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає, зокрема, у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України.).

Враховуючи викладені обставини, зокрема, факт того, що заявник скарги просив про залишення скарги без розгляду, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 03-307, 309-310 КПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим по кримінальному провадженню № 0000243 від 26.09.2018 року - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1