1Справа № 335/3612/20 1-кс/335/1912/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 липня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 16.04.2020, до канцелярії Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області засобами поштового зв`язку надійшла її заява від 09.04.2020 про вчинене кримінального правопорушення, щодо незаконного її звільнення з особистих мотивів та інших грубих порушень законодавства про працю з боку керівника АТ «ЗАЛК» ОСОБА_6 .
У вказаній заяві про вчинене кримінальне правопорушення, зокрема, йшлося про те, що виконуючим обов`язків генерального директора АТ «ЗАЛК» ОСОБА_6 , який приступив до керівництва підприємством з 24.01.2020 спочатку було видано наказ від 28.01.2020 № ЗАЛК-20-Н008/02а «Про проведення службового розслідування та відсторонення від виконання обов`язків», яким серед іншого наказав: «3. Провести службове розслідування, щодо фінансово-господарської діяльності на АТ «ЗАлК» за період з 05.03.2019 по 27.01.2020. 4. На період службового розслідування відсторонити від виконання своїх функціональних обов`язків нижче зазначених працівників: …- ОСОБА_3 , начальника АГВ;…5. Дозволити з 29.01.2020 року вище зазначеним працівникам доступ на територію підприємства тільки з мого дозволу», який заявником та ще декілька відстороненими працівниками було оскаржено до контролюючих органів, зокрема до Головного управління Держпраці в Запорізькій області та Запорізької обласної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України. У цих колективних скаргах (звільнених та відсторонених від роботи працівників) увага зверталася на порушення новим керівником АТ ЗАЛК трудового і пенсійного законодавства, зокрема необґрунтоване відсторонення від функціональних обов`язків, тиск з боку роботодавця на відсторонених працівників з метою їх нібито добровільного звільнення та незаконні звільнення окремих відсторонених працівників за начебто допущені прогули без поважних причин.
28.02.2020 о 07 год. 45 хв. ОСОБА_3 прибула на прохідну АТ «ЗАЛК», для того щоб приступити до роботи, оскільки закінчився період її відсторонення від функціональних обов`язків (з 28.01.2020 по 27.02.2020), встановлений наказом керівника АТ «ЗАЛК» ОСОБА_6 від 28.01.2020 № ЗАЛК-20-Н008/02а.
Однак, її електронна перепустка виявилась заблокованою, і працівники служби охорони АТ «ЗАЛК» повідомили що ніяких розпоряджень щодо її пропуску на територію підприємства вони не отримували.
Намагання ОСОБА_7 на протягом з 08.00 год. до 09.00 год. зв`язатися засобами телефонного зв`язку з керівниками управлінням персоналу та приймальною керівника АТ «ЗАЛК» ніякого результату не дали, до неї ніхто не вийшов, і причини її не допуску до роботу пояснені не було, що було зафіксовано журналістами служби новин місцевого телеканалу «UA:Запоріжжя», яким вищезгадані керівники структурних підрозділів та секретар керівника також відмовили у будь-яких коментарях по суті не допуску ОСОБА_3 до праці.
З урахуванням грубого порушення ОСОБА_3 трудових прав, нею того ж дня було складено та направлено на адресу керівника АТ «ЗАЛК» письмову заяву про звільнення з роботи з 28.02.2020 за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, а саме у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, зокрема, невиплату їй заробітної плати від підприємства більше ніж за місяць, та фактичний недопуск на територію підприємства до місця її роботи з 8 годин 00 хвилин 28.02.2020 без пояснення причин. В цій заяві про звільнення ОСОБА_3 також висувалася вимога про видачу їй трудової книжки і копії наказу про звільнення, а також виплату заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та виплату вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, відповідно до ст. 44 КЗпП України.
05.03.2020 на банківську картку ОСОБА_8 надійшла частина заробітної плати від АТ «ЗАЛК» у сумі 12 312,20 грн.
14.03.2020 засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_3 було повернуто поштове відправлення на адресу АТ «ЗАЛК» у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, що свідчить на її думку, ухилення адміністрації АТ «ЗАЛК» без поважних причин від отримання поштової кореспонденції від мене.
23.03.2020 заявником отримано письмову відповідь голови Запорізької обласної організації ПМГУ від 17.03.2020 № 40 на вищевказану колективну скаргу, з якого вбачається, що керівником АТ «ЗАЛК» ОСОБА_6 фактично проведено її звільнення «з ініціативи роботодавця згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України без поважних причин з 14.02.2020», хоча трудову книжку ОСОБА_3 не повернуто і копії наказу про звільнення не видано. На засідання профспілки, яка повинна у такому випадку надавати згоду на звільнення працівника - члена профспілки, її також ніхто не викликав і не запрошував.
Таким чином, ОСОБА_3 стверджую, що її трудові права грубо порушені керівником АТ «ЗАЛК» ОСОБА_6 , включаючи несвоєчасну виплату заробітної плати, необґрунтоване відсторонення її від роботи на місяць, недопуск її до роботи з 28.02.2020, незаконне звільнення її з ініціативи роботодавця за надуманих причин та без згоди первинної профспілкової організації підприємства, членом якої вона є, а також невиконання вимоги про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 28.02.2020 з виплатою відповідного розрахунку та вихідної допомоги.
Цими умисними діями ОСОБА_6 , що вчинені відносно ОСОБА_3 з особистих мотивів заявниці завдано істотної матеріальної і моральної шкоди, у тому числі позбавлено її єдиного джерела заробітку та поставлено її з малолітньою дитиною у скрутне матеріальне становище.
Станом на час звернення до суду з даною скаргою, відомостей про відкриття кримінального провадження та про початок досудового розслідування наведеного у заяві від 09.04.2020, до ОСОБА_3 , як потерпілої особи, не надходило, незважаючи на те, що в резолютивній частині заяви вона прохала: «Внести відомості про вчинення Дирекції виконуючим обов`язків Генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, що міститься у цій заяві, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, після чого залучити її до відповідного кримінального провадження, як потерпілу».
Також, ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2020 відкрито провадження у справі № 335/2712/20 за позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_4 до АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», третя особо первинна організація профспілки гірників України «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про визнання звільнення за ініціативою роботодавця незаконним та стягнення виплат, належних працівнику від підприємства, яка перебуває на розгляді в суді.
Таким чином, посилаючись на вимоги ст.ст. 2, 55, 56, 58, 60, 214, 303, 307 КПК України, ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноважену особу органу досудового слідства (слідчого) Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 КК України, що міститься у її заяві від 09.04.2020 та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні заявник та її представник підтримали скаргу з викладених в ній підстав, просили скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення скарги ОСОБА_3 не заперечував.
Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши заявника, її представника, та прокурора, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальним процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.
Як встановлено судом, 15.04.2020 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області по пошті надійшла заява ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.04.2020, яка була зареєстрована за вхідним номером 9792, відповідно до якої заявник просила внести відомості про вчинення Дирекції виконуючим обов`язків Генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, що міститься у цій заяві, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Залучити її до відповідного кримінального провадження, як потерпілу.
Як випливає з доповідної записки дільничного офіцеру сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , в ході розгляду та вивчення заяви ОСОБА_3 було встановлено, що в даному випадку відсутні склад та ознаки кримінального правопорушення, що не дає підстави для внесення відомостей до ЄРДР, натомість в даному випадку вбачається цивільно-правовий спір, вирішення якого не входить до компетенції поліції, і згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, заявнику для вирішення такого спору рекомендовано звернутися до суду або до управління захисту праці.
Оскільки у заяві відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення, керуючись нормами Закону України «Про звернення громадян», положенням наказу МВС України від 15.11.2017 № 930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», Вознесенівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перевірку за повідомленням ОСОБА_3 було припинено.
Таким чином, судом встановлено, що по заяві ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.04.2020, яка була зареєстрована Вознесенівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області 15.04.2020 за вхідним номером 9792, відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.
В силу частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до частини першої статті 214 КПК України прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з положеннями частини другої зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Частиною першою статті 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до частини четвертої статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що уповноваженою особою Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, не виконано вимоги частини першої статті 214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .
Під час розгляду справи, встановлено, що заява ОСОБА_3 від 09.04.2020 Вознесенівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», що не може бути прийнято як належне обґрунтування, оскільки дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_3 від 09.04.2020, компетентними посадовими особами Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування не розпочиналося, відтак слідчий суддя вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є порушенням процесуальних прав заявника.
Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 КК України, що викладені у заяві ОСОБА_3 від 09.04.2020 (вхідний номер 9792 від 15.04.2020) та розпочати досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 07.07.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1