Справа № 462/580/20
провадження 1-кс/462/208/20
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2020 року ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй та членам її сім`ї на праві власності. Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2009 року постановою слідчого в ОВС відділу розслідуванню ОВС та злочинів учинення організованими групами і злочинними організаціями СУ УМВС України в Львівській області ОСОБА_4 кримінальна справа № Я-080673, порушена відносно її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була закрита за недоведеністю участі обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а відтак відпала потреба у подальшому існування арешту квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить клопотання задовольнити.

Заслухавши власника майна, оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

02.03.2009 року старшим слідчим в ОВС СВ по розслідуванню ОВС та злочинів учинення організованими групами і злочинними організаціями СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6 у межах кримінальної справи № Я-080673 була винесена постанова, якою був накладений арешт на майно ОСОБА_5 , 1960 року народження, прож., АДРЕСА_2 , де б таке не знаходилося.

22.12.2009 року постановою слідчого в ОВС відділу розслідуванню ОВС та злочинів учинення організованими групами і злочинними організаціями СУ УМВС України в Львівській області ОСОБА_4 кримінальна справа № Я-080673, порушена відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 була закрита за недоведеністю участі обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З свідоцтва про право власності від 11.11.1996 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Співвласник майна ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на вказану квартиру, мотивуючи це тим, що кримінальна справа № Я-080673 закрита, а наявність обтяження на майно позбавляє її можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальних органах.

Слідчий суддя погоджується з доводами власникам майна ОСОБА_3 , що наявність постанови слідчого про закриття кримінальної справи свідчить про подальшу недоцільність існування арешту майна, яке належало її покійному чоловікові ОСОБА_5 , який був накладений у межах вказаної справи.

Разом з тим, згідно зі статтею 174 нині чинного КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальному провадженні, закритому органом досудового слідства, КПК України не передбачає.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Верховним Судом України в постанові від 15.05.2013року у справі №6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.05.2019 року у справі № 372/2904/17-ц.

Беручи до уваги, що постановою слідчого кримінальна справа № № Я-080673 закрита, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна поза межами вказаної кримінальної справи (кримінального провадження), і тому, в задоволені клопотання необхідно відмовити.

Власнику майна ОСОБА_3 роз`яснюється, що вона має право звернутися до суду з відповідним позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 172,173 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає в силу вимог ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.