Провадження № 11-кп/824/1113/2020 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

за участю

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувало кримінальне провадження №0008337 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначила, що кримінальне провадження №0008337, яке внесено до ЄРДР, розпочате слідчим відділом Дніпровського РУ ГУ УМВС України в м. Києві на підставі зібраних оперуповноваженим ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ УМВС України в м. Києві РУ ГУ УМВС України ОСОБА_11 щодо неправомірних дій посадових осіб КП «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у м. Києві ради, які в період 2010 2012 р.р. здійснили розтрату коштів підприємства, що полягала у зайвому нарахуванні премій та компенсацій службовим особам даного підприємства. При цьому, в обвинувальному акті жодного разу не має посилання на подання потерпілим заяви про кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_9 . Окрім цього, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, заява потерпілим про вчинення злочину не подавалася до правоохоронних органів, і без наявності такої заяви ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. Тому існування кримінального провадження ч.ч.2, 3 ст.191 КК України у формі приватного обвинувачення, є неможливим. Окрім цього, захисник вважає, що ОСОБА_9 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки останній наказ про преміювання ОСОБА_9 №36 було видано 27.08.2012 року, а на підставі нього було складено розрахунково-платіжну відомість за вересень 2012 року, і станом на 19.01.2016 року строк притягнення до кримінальної відповідальності за ці діяння ОСОБА_9 сплинув.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року кримінальне провадження №0008337 щодо ОСОБА_9 за ч.ч.2, 3 ст.191 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з тим, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення було розпочате не на підставі заяви потерпілого, тобто з підстав не передбачених ч.4 ст.26, п.3 ч.1 ст.477 КПК України. ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0008337 від 03.07.2014 року відносно неї за ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року, прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що відомості про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень внесено до ЄРДР не за заявою представника потерпілого КП «ФРЦ «Дніпровський», а на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення, однак під час проведення досудового розслідування залучено представника потерпілого КП «ФРЦ «Дніпровський», що виключає можливість відмови як представника потерпілого КП «ФРЦ «Дніпровський» так і правонаступників, від приватного обвинувачення.

В запереченнях, поданих до суду, захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішенняповинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 розпочато слідчим відділом Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві на підставі матеріалів, зібраних оперуповноваженим ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, щодо неправомірних дій посадових осіб КП «ФРЦ «Дніпровський», які в період 20102012 років здійснили розтрату коштів підприємства, що полягала в зайвому нарахуванні премій та компенсацій службовим особам цього підприємства.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань КП «ФРЦ «Дніпровський» Дніпровської районної у м. Києві було припинено 16.02.2017 року в результаті реорганізації наразі правонаступником є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (), а постановою Господарського суду м. Києва від 5.02.2018 року його ліквідатором призначено ОСОБА_12 .

Згідно пояснень ОСОБА_12 у суді першої інстанції, жодних заяв стосовно ОСОБА_9 він не подавав, претензій матеріального характеру не мав. Підстав для відмови підтримувати обвинувачення не вбачав, оскільки КП «ФРЦ «Дніпровський» також жодних заяв до правоохоронних органів не подавало.

Як вбачається з постанови слідчого від 26.09.2014 року під час проведення досудового розслідування до провадження було залучено представника потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що також жодних заяв про злочин він як представник в інтересах КП «ФРЦ «Дніпровський» не подавав і про наявність таких заяв йому не відомо.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З урахуванням наведеного та того, що провадження у формі приватного обвинувачення було розпочато за відсутності заяви потерпілого, також заяви не було подано і до часу постановлення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року щодо ОСОБА_9 , тобто провадження розпочато та здійснювалося всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення посилаючись при цьому як на підставу для закриття на п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, а саме відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, прийшов до передчасного висновку, оскільки такої відмови не було так як не було заяви потерпілого, у зв`язку з чим ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 в суді першої інстанції, під час якого потрібно врахувати вищевикладене, та ухвалити рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_14 в суді першої інстанції.

Суддя Суддя Суддя