КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/398/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований та проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали проголосити 03 березня 2020 року о 15 годині.
С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/398/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований та проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Вирішено питання з процесуальними витратами.
Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винними у тому, що він, 03 лютого 2018 року, в період часу з 14 години 00 хвилин по 15 годину 17 хвилин, перебуваючи на 7 поверсі 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_10 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ними, почав її душити до настання механічної асфікції внаслідок удавлення руками, від якої вона померла,, чим протиправно заподіяв їй смерть.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 , просить скасувати вказаний вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги обвинувачений вказує про його незаконне засудження за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він не скоював інкримінованого йому кримінального правопорушення, а суд не прийняв до уваги його численні показання, не перевірив їх та прийняв рішення на підставі недопустимих і неналежних доказів.
Так, апелянт вважає, що дані висновків експертів, якими суд обґрунтовував доведеність його вини прямо не підтверджують скоєння ним умисного вбивства. Натомість дані цих висновків підтверджують його показання в частині надання ОСОБА_10 невідкладної медичної допомоги. Крім того, останні містять лише посилання на наявність слідів антигенів, не маючи підтверджень, що це антиген саме потерпілої.
Обвинувачений також зазначає, що підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності є його показання, отриманні шляхом застосування до нього фізичного насилля під час затримання, що підтверджується даними висновку експерта № 375 від 14.02.2018. Проте судом дана обставина належним чином не перевірена та їй не надана належна правова оцінка. Натомість апелянт вважає, що його поведінка під час виявлення ОСОБА_10 , надання їй медичної допомоги, виклик карети швидкої допомоги, а також те, що він залишався на місці і не мав спроб втекти свідчить про правдивість його показань.
Також обвинувачений вказує про те, що суд, вийшовши за межі пред`явленого обвинувачення, вказав, що він задушив ОСОБА_11 руками, проте підозру йому було пред`явлено за удушення потерпілої шарфом, що суперечить даним висновку експерта.
Крім того, апелянт вказує й про допущені порушення під час досудового розслідування, а саме не надання йому обвинувального акту, не проведення відтворення обставин вчинення кримінального правопорушення, а з даними відеозапису з камер відео спостереження він був ознайомлений лише під час судового розгляду. Апелянт вважає такі порушення істотними, оскільки вони позбавили його можливості захищатись належним чином від пред`явленого обвинувачення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати вказаний вирок, а провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Захисник, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує про допущену неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладений у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, захисник вважає, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були покладені в основу обвинувального вироку не підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства. Так, ОСОБА_18 свідком події не був, а лише бачив як обвинувачений 03.02.2018, близько 14 години, заходив до під`їзду з незнайомою йому жінкою, підтримуючи її. Свідок ОСОБА_13 також не була свідком події, а лише перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкав обвинувачений з її матір`ю. Остання чула шум та подумала, що то сусіди, а коли додому прийшов ОСОБА_8 , то сказав щоб вона терміново викликала швидку допомогу, оскільки виявив жінку, якій було погано. Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що, прибувши на виклик швидкої допомоги, його зустрів ОСОБА_8 , який повідомив про обставини виявлення потерпілої, яка лежала на полу, на шиї у неї був шарф. При цьому останній підтвердив, що перша медична допомога була надана обвинуваченим кваліфіковано. Свідок ОСОБА_15 підтвердив в судовому засіданні, що схвильований ОСОБА_8 разом з ОСОБА_13 просив викликати карету швидкої допомоги, при цьому він повідомив, що вже надавав медичну допомогу виявленій ним жінці. Свідок ОСОБА_17 підтвердила в судовому засіданні, що бачила після обіду ОСОБА_8 , який не мав слідів тілесних ушкоджень, перебував в адекватному стані та повідомив, що знайшов в під`їзді невідому жінку, хтось її побив, він надав їй медичну допомогу та викликав швидку. Таким чином, показаннями вказаних свідків підтверджується лише те, що обвинувачений дійсно надавав медичну допомогу ОСОБА_10 . На його тілі, руках та одязі не було виявлено слідів, які б вказували про причетність останнього до вбивства потерпілої.
Крім того, захисник вказує про порушення судом ст. 337 КПК України, оскільки згідно обвинувального акту смерть потерпілої настала від удушення її хустинкою, натомість суд встановив, що обвинувачений задушив її руками.
В ході судового розгляду не було усунуто суперечності між даними висновків судово-медичної експертизи № 431 від 26.03.2018 і свідоцтвом про смерть № 431 від 05.02.2018 з одного боку й показаннями свідків у справі, показаннями ОСОБА_8 та даними висновків судово-медичних експертиз № 110 ц, 112ц, 71. При цьому захисник вважає, що висновки експертиз не підтверджують доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Так, з показань свідка ОСОБА_19 , наданих в судовому засіданні вбачається, що 03.02.2018, приблизно о 14 годині, він перебував поблизу під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 та бачив, як ОСОБА_8 заходив до під`їзду з ОСОБА_10 , підтримуючи її за плече. При цьому обвинувачений та потерпіла перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_10 його колега.
Згідно даних відеозапису камери відеоспостереження, яка розміщена над входом у під`їзд №2 будинку АДРЕСА_2 від 03.02.2018 вбачається, що о 13 год. 54 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , яка має ознаки сильного алкогольного сп`яніння, підходять до вхідних дверей під`їзду, при цьому ОСОБА_8 агресивно направляє ОСОБА_10 , тримаючи її за капюшон; з даних відеозапису камери відеоспостереження, яка розміщена у під`їзді, вбачається, що о 13 год. 55 хв. ОСОБА_8 , тримаючи ОСОБА_10 за капюшон, заводить її до під`їзду, штовхаючи останню, після чого о 13 год. 56 хв. ОСОБА_8 направляє ОСОБА_10 за плече в сторону ліфту, потім агресивно затягує її до ліфту, тримаючись за передню частину її куртки.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 , наданих в судому засіданні, вона в денний період часу 03.02.2018 почула на сходинковому майданчику біля квартири, в якій вона проживає з матір`ю та обвинуваченим, шум та жіночий голос. Через 15 хвилин до квартири зайшов ОСОБА_8 , який був схвильований та просив викликати швидку медичну допомогу. Коли ОСОБА_13 вийшла, то побачила на майданчику, звідки чула шум, ОСОБА_10 , яка лежала роздягнута на курточці на підлозі. ОСОБА_8 повідомив їй, що знайшов ОСОБА_10 , коли вийшов на майданчик покурити.
Свідок ОСОБА_20 показав, що працює фельдшером карети швидкої медичної допомоги та 03.02.2018 приїхав за викликом до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 . Його зустрів ОСОБА_8 та повідомив, що знайшов у приміщенні під`їзду жінку. В під`їзді він побачив ОСОБА_10 , яка лежала роздягнута на підлозі, ознак життя не проявляла, на шиї у неї був шарф, інших ознак насильницької смерті не було
Згідно даних протоколу огляду місця події від 03.02.2018 було оглянуто сходинковий майданчик 7-го поверху під`їзду №2 житлового будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено труп ОСОБА_10 без одягу; труп перебував у положенні на спині, голова нахилена вліво, права рука відведена від тулуба, трупне задубіння не простежується; труп зберігав тепло у підпахових ділянках, у порожнині рота наявна рідка кров, на слизових оболочках обох очей та губ наявні крововиливи, очі закриті, у правій щічній ділянці та у ділянці кута нижньої щелепи справа наявні крововиливи переривчатого характеру, на обох стопах вдягнені шкарпетки, на одній нозі - чобіт, на підлозі поблизу трупу виявлено жіночу куртку зі слідами речовини бурого кольору, жіночий чобіт, жіночий ліфчик зі слідами речовини прозорого кольору, пусту коробку з-під цигарок, шапку чорного кольору, частину розірваної жіночої білизни, розірвані жіночі штани чорного кольору, частину розірваної майки, запальничку червоного кольору, на підвіконні над трупом виявлено шарф темного кольору із залишками волосяного покрову.
Відповідно до даних лікарського свідоцтва про смерть № 431 від 05.02.2018 смерть ОСОБА_10 наступила 03.02.2018 від механічної асфіксії шляхом стиснення шиї тупим предметом.
Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 431 від 26.03.2018 смерть ОСОБА_10 настала за 1,5-2 доби до початку проведення експертизи - 05.02.2019 о 09 годині 30 хвилин - від механічної асфікції внаслідок удавлення руками, що підтверджується ступенем розвитку трупних явищ, наявністю нерівномірно виражених крововиливів у шкірних покровах правової бокової поверхні шиї, кута та низхідної гілки нижньої щелепи справа (вздовж краю нижньої щелепи), з садном півмісячної форми на фоні крововиливів, крововиливи у підшкірно-жирову клітковину шиї (найбільшої інтенсивності вираженості на правій передньо-бічній поверхні), крововиливи у м`які тканини шиї (в проекції м`яких тканин гортаноглотки, кореня язика), крововиливи у слизові оболонки очей, губ, шлунку та серозні оболонки, гостра альвеолярна емфізема легень, крововиливи у слизові оболонки гортані, трахеї, бронхів, миски нирок, наднирники; дані судово-гістологічного дослідження (розповсюджена гостра альвеолярна емфізема та ділянки ателектазу альвеол в легені, респіраторний дістрес-синдром); тілесне ушкодження за ступенем тяжкості має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; також були виявлені такі тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10 : крововиливи у м`які тканини голови (у потиличній ділянці зліва та у тісній ділянці), виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво внаслідок ударної дії тупих предметів (судити про певні характерні особливості яких не представляється можливим) та не перебувають у причинному зв`язку з причиною смерті, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження, утворення яких за рахунок падіння не можна виключати; дані (в крові 4,0 промілле, в сечі 3,88 промілле) токсикологічного дослідження крові та сечі ОСОБА_10 свідчать про те, що на момент настання смерті вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог ст. 337 КПК України, які виразились в уточненні способу вчинення вбивства ОСОБА_21 . Вказані в обвинувальному акті фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення зазначені з урахуванням висновку судово-медичної експертизи № 431 від 26.03.2018 з вказівкою про причину смерті потерпілої, яка наступила від механічної асфікції внаслідок удавлення руками.
Не вбачає колегія суддів суперечностей в даних свідоцтва про смерть № 431 від 05.02.2018 та вищевказаного висновку судово-медичної експертизи, оскільки особливою формою тупої травми є тривале позиційне здавлювання шиї руками.
В результаті проведення експертизи № 71 від 16.03.2018 при дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_8 виявлені алельні поєднання, властиві генотипам і ОСОБА_8 , і ОСОБА_10 , а відтак змішування біологічного матеріалу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_8 не виключається.
Згідно даних висновку експертизи №110ц від 22.03.2018 кров ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В по системі АВО; кров ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти А по системі АВО. При судово-цитологічному дослідженні на ластовиці та на внутрішній задній поверхні трусів ОСОБА_8 виявлено піт, а також кров людини, статеву належність якої не визначено через відсутність клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні виявлено антигени А і В системи АВО, тобто вказані сліди могли утворитись за рахунок змішування поту та крові особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_8 (антиген А) та ОСОБА_10 (антиген В). При судово-цитологічному дослідженні лівої та верхньої частин ластовиці трусів ОСОБА_8 виявлено піт, а також епітеліальні клітини людини, статева належність яких не визначена через їх малу кількість та непридатність ядер клітин для аналізу. Зважаючи на позитивний результат реакції на наявність амілази, можна припустити походження клітин за рахунок ротової порожнини, групова належність клітин не визначалась через їх замалу кількість. При серологічному дослідженні було виявлено антигени А і В системи АВО, тобто вказані сліди могли утворитись за рахунок змішування поту та клітин ротової порожнини особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_8 (антиген А) та ОСОБА_10 (антиген В)
З даних висновку експертизи №112ц від 21.03.2018 вбачається, що у змиві зі статевого органу ОСОБА_8 виявлено піт, а також кров та слину людини, статева належність яких не визначена через замалу кількість та непридатність ядер лейкоцитів та ядер клітин для аналізу, групова належність клітин не визначалась через їх замалу кількість. При серологічному дослідженні об`єкту було виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО, отже, сліди могли утворитись за рахунок змішування поту, крові та слини особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_8 (антиген А) та ОСОБА_10 (антиген В).
Всупереч доводам апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, судом першої інстанції надана належна правова оцінка показанням ОСОБА_8 щодо невизнання вини у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 . Обвинувачений постійно змінював показання, всі вони спростовуються дослідженими доказами. При цьому судом першої інстанції не досліджувалися та не прийняті до уваги показання обвинуваченого на досудовому розслідуванні, в яких він під тиском визнав себе винним у вбивстві.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що позиція ОСОБА_8 про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, розцінена як намагання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки стороною обвинувачення надано достатньо належних та допустимих доказів наявності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового розгляду.
Враховуючи викладене, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4