Кримінальне провадження №1-кп/760/1370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0012208 від 22 жовтня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Крижопіль Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого.
та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Іванків Андрущівського району Житомирської області, українця, громадянина України, середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2018 року обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, чоловік та жінка, приблизно о 00:30 год., перебуваючи на виході із Західного підземного переходу вокзального комплексу станції Київ-Пасажирський, зі сторони Південного вокзалу, за адресою: м. Київ, вулиця Георгія Кірпи, 3, помітили ОСОБА_10 , під час чого у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу на вказану особу з метою заволодіти майном останнього.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двоє невстановлених осіб, попередньо вступивши в злочинну змову між собою, діючи спільно та узгоджено, згідно розподілених ролей, окликнули потерпілого ОСОБА_10 , на що останній зупинився. Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двоє невстановлених осіб обступили потерпілого навколо та розташувались таким чином: двоє невстановлених осіб стали позаду потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 став впритул до останнього з лівого боку, а ОСОБА_9 наблизився до потерпілого з правого боку та з метою подолання опору останнього, дістав із задньої кишені джинсів ніж, направив його в живіт потерпілого ОСОБА_10 , тим самим здійснив погрозу застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після чого, ОСОБА_8 згідно відведеної йому ролі, почав нишпорити по кишенях потерпілого ОСОБА_10 та дістав з кишень джинсів останнього наступне:
мобільний телефон марки «IPhone 6S», ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі рожево-золотистого кольору, вартістю 8500 гривень, в чохлі фірми «Apple» чорного кольору, вартістю 2800 гривень, в середині з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та грошей на рахунку якої не було;
навушники марки «Apple Air Pods» з кабелем «Lightning», білого кольору вартістю 1000 гривень;
гаманець з грошовими коштами в сумі 600 гривень (купюрою номіналом 500 гривень - 1 шт., номіналом 100 гривень - 1 шт.);
банківська картка «Приватбанк Юніверсал Голд» № НОМЕР_3 на рахунку якої знаходились кредитні кошти в сумі 6994,06 гривень.
після чого, все вище перелічене майно поклав до кишені своєї куртки, тим самим заволодів майном потерпілого.
Завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 19894 гривні 06 копійок, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 17-376 від 26.11.2018 року, наданий на дослідження предмет - ніж, до холодної зброї не відноситься та виготовлений промисловим способом.
Обвинувачені в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали повністю, щиро розкаялися та суду повідомили, що дійсно 21.10.2018 вчинили вказаний злочин, про що дуже жалкують, на даний час зрозуміли всю протиправність свого діяння та негативність їх наслідків, обіцяли в подальшому стати на шлях виправлення та правопорушень не допускати. Повністю підтвердили зазначені в обвинувальному акті обставини.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинувачених доведеною.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
ОСОБА_9 , своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Потерпілими від кримінального правопорушення являється: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому внаслідок кримінального правопорушення завдано матеріальної шкоди в розмірі 19894,06 грн. Цивільний позов потерпілим на досудовому слідстві та під час судового розгляду не заявлявся.
При призначенні міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 одноосібно, з власної ініціативи повністю відшкодував всю завдану потерпілому ОСОБА_10 моральну та матеріальну шкоду.

В матеріалах справи міститься письмова розписка від потерпілого, в якій зазначено, що потерпілий отримав в якості матеріального відшкодування шкоди грошову суму в розмірі 22661,00 грн. В даній розписці потерпілий зазначає, що отримав відшкодування від потерпілого ОСОБА_9 в повній мірі, а тому претензій матеріального та морального характеру до потерпілого ОСОБА_9 не має (а.с. 75).

Крім того, потерпілий подав суду письмове клопотання, в якому просить суворо ОСОБА_9 не карати та визначити йому міру покарання, що не пов`язана з позбавленням волі. Просить визначити йому міру покарання із застосуванням ст. 69 та 75 КК України (а.с. 81).

Виходячи із зазначеного, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 щире каяття, добровільне повне відшкодування завданого збитку.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 поступово відшкодував і моральну, і матеріальну шкоду потерпілому, що свідчить про його бажання спокутувати вину та стати на шлях виправлення.

Крім того, вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченим, суд має враховувати думку потерпілого, оскільки злочин передбачений ч. 2 ст. 187 КК України є злочином, спрямованим проти власності та проти особи потерпілого.

І хоч дане кримінальне провадження не є таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення, шкода при вчиненні такого злочину завдається в першу чергу інтересам потерпілого, а тому його думка щодо призначення покарання, на переконання суду, є вирішальною.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив ще один корисливий злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, судимість за який на даний час не погашена.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив спочатку один корисливий злочин, хоч і не великої тяжкості, а потім через невеликий проміжок часу, вчинив новий корисливий тяжкий злочин, така його поведінка свідчить про те, що виправлення обвинуваченого не можливе без відбування покарання, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, не зважаючи на думку потерпілого, яка в даному випадку може не враховуватися, оскільки питання звільнення обвинуваченого від відбування покарання із іспитовим строком є виключно дискреційними повноваженнями суду, під час вирішення якого виключно суд може оцінювати вірогідність (можливість) виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Як визначив в своїй постанові від 17 жовтня 2019 року Верховний суд (справа № 205/7091/16-к), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає щире каяття. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 не брав участі у відшкодуванні шкоди потерпілому ОСОБА_10 .Ю, обставина «добровільне відшкодування шкоди» по відношенню до нього врахована бути не може, а тому і підстави для застосування ст. 69 КК України (про застосування якої також не просив потерпілий), відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує те, що обоє обвинувачених щиро покаялись у вчиненому, молодий вік обвинуваченого ОСОБА_9 , його позитивні характеристики з місця проживання, роботи, те, що обвинувачені не перебувають на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Процесуальні витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченими солідарно. Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та на підставі ст.ст. 66, 69, ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з розрахунку день за день починаючи з 26 жовтня 2018 р.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін у виді тримання під вартою.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з розрахунку день за день починаючи з 26 жовтня 2018 р. по 14 лютого 2019 р. включно.

Речові докази:

- ніж з металевою рукояткою золотистого кольору з дерев`яною вставкою темно-червоного кольору конфіскувати;

- мобільний телефон марки «Iphone 6S» рожево-золотистого кольору залишити у власності потерпілого.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 2002,00 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1