Справа 356/327/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/738/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 13 листопада 2019 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 13 листопада 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000261 від 08.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору.
Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не містив належним чином встановлених анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема даних щодо його місця проживання. Суд звернув увагу на те, що на неодноразові судові виклики за місцем проживання обвинуваченого, за адресою вказаною в обвинувальному акті, останній не з`являється. При цьому, судові повідомлення повертаються до суду без вручення з відмітками: «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній», «інші причини», «не проживає». Наведене, на думку суду першої інстанції унеможливлює проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні та свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність ухвали внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, зокрема містить повні анкетні дані обвинуваченого із зазначенням як місця реєстрації обвинуваченого, так і його місце проживання, які були відомі прокурору та встановлені на час проведення досудового розслідування. Вважав необґрунтованим ототожнення факту неявки ОСОБА_8 до суду із невідповідністю обвинувального акта вимогам ч.2 ст.291 КПК України. Наведене, на думку прокурора унеможливлювало повернення обвинувального акта та свідчило про необґрунтованість висновків суду у цій частині. На думку апелянта суд, після неявки обвинуваченого на судовий виклик, повинний був у порядку ч.2 ст.139 КПК України застосувати до нього привід, оскільки його неявка унеможливлювала проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, а проведене підготовче судове засідання у відсутність обвинуваченого є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд може ухвалити рішення про повернення прокурору обвинувального акта якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України. За змістом п.2 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000261 від 08.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України зазначеним вимогам закону не відповідає. Так, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про те, що зазначене в обвинувальному акті місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , не встановлювалось належним чином на момент складання обвинувального акта результатом чого стала неможливість виклику обвинуваченого для участі у підготовчому судовому засіданні.

Зміст положень п.2 ч.2 ст. 291 КПК України в частині необхідності зазначення місця проживання обвинуваченого у взаємозв`язку із загальними засадами судового провадження у першій інстанції зводиться у цілому до того, що зазначення місця проживання обвинуваченого не повинно носити формальний характер, а сама сутність цих відомостей зводиться до можливості виклику обвинуваченого у судове засідання за указаною адресою.
Колегія суддів зважає на те, що на судові виклики у підготовчі судові засідання, призначені на 02.07.2019 року, 25.07.2019 року, 24.10.2019 року та 13.11.2019 року, направлені на зазначене в обвинувальному акті місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , судові повістки поверталися до місцевого суду без вручення із різних причин, у тому числі із вказівкою на те, що обвинувачений ОСОБА_8 за указаною адресою не проживає. Повернулися без вручення також і судові виклики обвинуваченого ОСОБА_8 до апеляційного суду, які направлялися за адресою: АДРЕСА_1 . Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що вказане місце проживання обвинуваченого не може вважатися належним виконанням слідчим вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта.
Наведена неповнота встановлених в обвинувальному акті анкетних даних обвинуваченого є суттєвою, оскільки не дозволяє забезпечити участь обвинуваченого у судовому провадженні у першій інстанції, свідчить про порушення права на захист обвинуваченого і як результат унеможливлює, до їх усунення, призначення справи до судового розгляду з підготовчого судового засідання та повинне бути усунене саме органом досудового розслідування.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт не містить належним чином встановлених анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 що указує на невідповідність обвинувального акта вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала Березанського міського суду Київської області від 13 листопада 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000261 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 13 листопада 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000261 від 08.12.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4