Провадження №1-кп/367/697/2020
УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9 ,
обвинуваченого: ОСОБА_10
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 01.03.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагірне Ренійського р-ну Одеської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Городище Біловодського р-ну Луганської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Київського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000727 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , який спливає 20.03.2020 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яких підтримали обвинувачені заперечували щодо заявлених клопотань прокурором про продовження строків тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків. Просили суд, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки обвинувачені вже тривалий час перебувають під вартою, не мають на меті впливати на свідків та потерпілих і ухилятись від суду, та ризики наведені прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою нічим не підтверджені.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою суду обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.03.2020 року, включно.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисників, обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення підготовчого судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачені, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за вчинення яких передбачено у виді довічного позбавлення волі, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені перебуваючи на свободі можуть переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд критично ставиться до доводів сторони захисту з приводу того, що обвинуваченим може бути замінений запобіжний захід на більш м`який, оскільки вони не мають мети вплинути на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню та перешкоджати будь-яким іншим чином. Так, на теперішній час судом ще не допитано потерпілих та свідків по даному провадженню, та судом враховується, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів групою осіб, за попередньою змовою. При цьому, суд враховує, що обвинувачені на теперішній час обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Суд вважає що доводи захисників про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, є не обгрунтованими та вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.
Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п. 79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 184, 197, 314-315, 376 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 задовольнити.
У задоволенні клопотань захисників про заміну запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 17.03.2020 року по 15.05.2020 року, включно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_10 продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 17.03.2020 року по 15.05.2020 року, включно.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 19 березня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2