Справа №:755/1960/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" березня 2020 р. м.Київ

Колегія суддів Дніпровського районного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сохачі Коропського району Чернігівської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого відеооператором спостереження ТОВ «Національна Лотерея», військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Сохачі Коропського району Чернігівської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого барменом в ресторані «Хат Лефт» ФОП « ОСОБА_7 », військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_5 , освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, освіта неповна вища, працюючого менеджером ТОВ «Столла України», військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого:

28.12.2018 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,

захисників адвокатів ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007653 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року було задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 запобіжний у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 05.04.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
В даному судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки судове провадження не було завершено до його спливу.
Прокурор заявила письмові клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, а обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання та продовження зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та у підготовчому судовому засіданні на даний час не відпали та продовжують існувати, а саме обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора та обрання їм запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у вказаний час доби, пояснивши, що умови раніше застосованого до них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вони не порушують, на виклики завжди з`являються, тому підстави для застосування вказаного заходу забезпечення відсутні. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора як необґрунтованому, а захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_15 просив суд обрати підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_10 та їх захисник адвокат ОСОБА_12 також заперечували проти клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подали суду письмові заперечення, посилаючись на його необґрунтованість і відсутність будь-яких ризиків. Просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі враховуючи оголошений у державі карантин у зв`язку з пандемією коронавірусу та закриттям кордонів України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_14 проти клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також заперечували, посилаючись на його безпідставність, необґрунтованість, відсутність будь-яких наведених прокурором ризиків і стан здоров`я обвинуваченого. Просили суд обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір помірної застави в порядку ч.3 ст.183 КПК України.

Вивчивши письмові клопотання прокурора з додатками, обговоривши їх в судовому засіданні та вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши письмові заперечення сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні в судовому засіданні питання про продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у приміщення, який має підвищену суспільну небезпеку та за який законом передбачено покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, раніше не судимі (усі, крім ОСОБА_10 , який раніше судимий за заволодіння чужим майном шляхом обману за ч.1 ст.190 КК України).
Вказані вище обставини, характер вчиненого правопорушення, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , на думку суду, дають підстави для висновку, що існують з боку обвинувачених ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому наявність характеризуючих даних про особи обвинувачених, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора, на думку суду, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створюють обвинувачені для суспільства в цілому.
Крім того, неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Будь-які докази, які б свідчили про те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 страждають на хвороби, які унеможливлюють перебування їх під вартою, суду не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, колегія суддів на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинні вирішуватися за результатами судового розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та продовжити строк тримання їх під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів.
Враховуючи викладене, а також відсутність порушень покладених раніше ухвалою суду обов`язків з боку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підлягають задоволенню і клопотання прокурора про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останніх в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня за місцем свого проживання без застосування електронних засобів контролю.

В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого, не пов`язаного з триманням під вартою, а також адвоката ОСОБА_15 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, які, на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених із урахуванням обставин вчиненого злочину та його підвищеної суспільної небезпеки.
Крім того, стороною захисту, якою заявлено клопотання про застосування до обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не надано будь-яких доказів, підтверджуючих право власності на житло, у якому обвинувачені можуть перебувати у разі застосування такого запобіжного заходу, а також згоду власника майна на проживання обвинувачених у вказаному житлі.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

У частині 5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , його підвищену суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан обвинувачених, інші дані про їх особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про можливість визначити обвинуваченим заставу у розмірі, який становить сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

-здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку суду, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінується обвинуваченим, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку обвинувачених та належний контроль з боку можливих заставодавців під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченими обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 331, 369, 372КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, по 29 травня 2020 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_5 , строком на два місяці, по 29 травня 2020 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу суду в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 29 травня 2020 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 202700 (двісті дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва (одержувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк одержувач Державна казначейська служба України м.Київ, розрахунковий рахунок №2089).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

-здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 29 травня 2020 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 202700 (двісті дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_8 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва (одержувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк одержувач Державна казначейська служба України м.Київ, розрахунковий рахунок №2089).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

-здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 29 травня 2020 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_10 заставу в розмірі 202700 (двісті дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_10 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва (одержувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк одержувач Державна казначейська служба України м.Київ, розрахунковий рахунок №2089).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_10 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

-здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Виконання ухвали в частині застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, їх захисникам та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та до Дніпровського УП ГУНП в м.Києві.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 9-00 годині 03 квітня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_3