КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

06 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року,
за участю особи,
яка подала скаргу ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 15 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , відмовила у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000296.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтувала тим, що ОСОБА_5 у поданій скарзі вказує на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання від 30.09.2019 року вх. № 20625/01.2/2019 про виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2019 року у справі № 757/33969/19-к.

Разом з тим, вказана скарга не містить вимог, які можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, з урахуванням ст. 220 КПК України, оскільки не містить вимог про проведення процесуальної дії.

Крім цього, як зазначено в ухвалі слідчого судді, ОСОБА_5 не надано доказів здійснення Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 та доказів про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 15 жовтня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує про те, що слідчий суддя ОСОБА_6 , як на підставу повернення скарги, послалась на те, що ним (апелянтом) нібито не надано доказів здійснення Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Києві досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 та доказів про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, проте, як звертає увагу апелянт, він не оскаржував бездіяльність слідчого «Другого» СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, а оскаржував бездіяльність слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , а тому не має жодних підстав доводити здійснення провадження Другим СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Також, на думку апелянта, не має жодних підстав доводити факт визнання його потерпілим, оскільки він уже отримав права та обов`язки потерпілого, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, та обґрунтував це не тільки у клопотанні, але і у скарзі з посиланням на практику ЄСПЛ, і таким чином, лише слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва було 189 разів підтверджено його статус потерпілого, в тому числі саме у цьому кримінальному провадженні, і це лише з посиланням на практику ЄСПЛ.

Крім цього, апелянт зазначає про те, що у своїй скарзі на бездіяльність слідчого ОСОБА_7 він звертав увагу на те, що вона полягає у не розгляді його клопотання від 30.09.2019, в тому числі у невиконанні ним ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, якою вже було зобов`язано цього слідчого розглянути його клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, чим у черговий раз було підтверджено не лише його процесуальний статус потерпілого, а й той факт, що слідчим не виконуються ухвали Печерського районного суду м. Києва, які набрали законної сили та відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України підлягають обов`язковому і безумовному виконанню.

Як вважає апелянт, слідчий суддя ОСОБА_6 безпідставно зазначає у своїй ухвалі, що ніби то його клопотання не містить вимог щодо проведення слідчих дій, що спростовується змістом прохальної частини його клопотання, де чітко зазначено вимоги про його, ОСОБА_5 допит під відеозапис, про виїмки документів, витребування відповідних документів з Подільського УП ГУ НП у м. Києві та проведення інших процесуальних дій.

За таких обставин, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва є незаконною та такою, що позбавляє його конституційного права на доступ до правосуддя та конституційного права на судовий захист, ефективний юридичний захист, що передбачений ст. ст. 5, 6, 7, 8 Загальної Декларації прав людини та Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого та проаналізувавши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Між тим, незважаючи на обставини, якими слідчий суддя обґрунтувала свій висновок про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , колегія суддів не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як прямо зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, вона починається з речення про те, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання від 30.09.2019 за № 20625/01.2/2019 у кримінальному провадженні № 0000296.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого, його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій (в тому слідчих (розшукових) дій про проведення яких було зазначено у клопотанні), слідчий або прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, як це передбачено ч. 2 ст. 220 КПК України, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй поштою.

Та обставина, що у клопотанні ОСОБА_5 , з яким він звертався до слідчого Першого, а не Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , одним із пунктів було зазначено про негайне виконання усіх ухвал Печерського районного суду м. Києва, в тому числі ухвали слідчого судді від 28.08.2019 року у справі № 757/33969/19-к, не може свідчити про те, що скарга ОСОБА_5 не містить вимог, які можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, оскільки висновок слідчого судді про те, що вказана скарга не містить вимог про проведення процесуальної дії, не тільки не відповідає дійсності, а й прямо суперечить змісту клопотання, з яким ОСОБА_5 звертався до слідчого в порядку ст. 220 цього Кодексу та яке не було розглянуто у визначений законом строк.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, а також обставини, наведені у скарзі, з якою ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_5 скарга підлягала розгляду в порядку глави 26 КПК України, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, прямо передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Що ж стосуються вимог, які були поставлені ОСОБА_5 перед слідчим суддею у скарзі, яка була подана ним відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, то їх оцінка з точки зору відповідності вимогам закону та повноважень слідчого судді, повинна надаватись лише за результатами розгляду скарги по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Першого, а не Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме у не розгляді в прядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу, клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 30 вересня 2019 року, поданого в рамках кримінального провадження № 0000296, оскільки вказану скаргу не було розглянуто у відповідності до положень, передбачених § 1 Глави 26 КПК України, задовольнивши тим самим вимоги апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000296, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/1150/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1