Справа № 991/3551/20
Провадження1-кс/991/3662/20
У Х В А Л А
іменем України

06 травня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальні правопорушення. Заявник зазначає, що ним неодноразово подавалися заяви про вчинення злочинів, однак НАБУ не виконані обов`язки відповідно до ст. 214 КПК України. Тому просить слідчого суддю зобов`язати службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відповідні дані за заявами ОСОБА_2 про злочини та розпочати досудове розслідування.

Дослідивши подану скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, суддя дійшла таких висновків.
Частина 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Стаття 304 КПК України встановлює порядок подання таких скарг. Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
З аналізу цих норм слідує висновок, що термін «подані особою», «винесені на розгляд сторонами» передбачає відповідну встановлену процедуру оформлення і подання скарги, зокрема, її підписання заявником (особою, яка звертається зі скаргою). А слідчий суддя уповноважений розглядати скарги, які подані конкретною особою та підписані нею.
Однак після отримання скарги ОСОБА_2 слідчим суддею було виявлено, що вона не підписана заявником у встановленому законодавством порядку, оскільки не містить його власноручного або електронного підпису. Тож ідентифікувати особу, що подала скаргу неможливо, оскільки підпис реквізит документа, який надає йому юридичну силу і свідчить про відповідність його змісту волевиявленню цієї особи.
Так, слідчим суддею встановлено, що зазначена скарга з додатками була направлена на поштову скриньку Вищого антикорупційного суду , тобто в електронному вигляді. А у відповідності до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
В силу приписів п. 4.4 розділу 4 Вимог до оформлювання документів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, чинного від 01.09.2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, серед обов`язкових реквізитів, які має документ, є наявність підпису.
Відповідно до приписів ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа використовується електронний підпис, а створення електронного документа завершується накладанням електронного підпису.
В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг. Водночас електронний підпис це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п. 12 ч. 1 ст. 1 цього Закону).
Однак в надісланих на адресу Вищого антикорупційного суду додатках відсутні файли, підписані кваліфікованим електронним підписом заявника, а саме відсутні файли (один файл, окремі файли або архів із даними і підписом), які б містили в собі дані, пов`язані з електронним підписом, що базується на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів. До повідомлення долучені лише файли формату pdf, які є сканованими копіями оригіналів відповідних документів, в ньому відсутні файли цифрового підпису (один, декілька або архів) з розширенням p7s.
Дослідивши зміст надісланих документів, слідчий суддя встановила, що один із них має назву «Заява скарга» та в ній йдеться про бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв ОСОБА_2 про кримінальні правопорушення. Ця заява на останній сторінці містить копію власноручного підпису ОСОБА_2 . Однак направлений документ є електронною копією оригіналу паперового документа (відсканованою фотокопією) - скарги ОСОБА_2 від 05.05.2020, а наявність на ній копії його підпису не свідчить про підписання скарги заявником і не може бути прирівняне до власноручного підпису.
Так, КПК України та чинне законодавство вимагає подання до суду для розгляду оригіналів документів (заяв, скарг, клопотань). Оригінал документа може бути в паперовій формі або в електронній.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». А цей Закон в свою чергу презюмує відповідність власноручному підпису лише кваліфікованого електронного підпису, який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). Отже, оригіналом скарги як електронного документа є відповідний файл, до якого доданий (або логічно з ним пов`язаний) кваліфікований електронний підпис особи (зазвичай з розширенням p7s). Однак, як вже зазначалося вище, в надісланих додатках ОСОБА_2 такого документу не надано.
Документ же в паперовій формі передбачає обов`язкову наявність оригіналу власноручного підпису особи, як обов`язкового реквізиту. Однак направлена ОСОБА_2 «Заява скарга» від 05.05.2020 такого оригіналу підпису не містить, в ній наявна його копія, яка до того ж належним чином не посвідчена. Слідчий суддя доходить висновку, що направлений документ створений шляхом перетворення в електронну форму оригіналу паперового документу (сканування або фотографування), а отже є електронною копією оригіналу паперового документа (фотокопією) заяви скарги ОСОБА_2 від 05.05.2020. Однак КПК України не передбачає можливості подання до суду копії скарги на бездіяльність слідчого, прокурора.
За таких умов слідчий суддя не має можливості ні ідентифікувати автора скарги, ні перевірити справжність кваліфікованого електронного підпису. Тому скарга не може вважатися поданою у порядку ст. 303-304 КПК України.
Право на подання скарги має конкретна фізична особа з відповідним статусом згідно з критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 303 КПК України. Відсутність підпису заявника (оригіналу власноручного підпису або кваліфікаційного електронного підпису) свідчить про те, що скарга не виражає особисту волю особи, яка звернулася до слідчого судді, відреагувати на допущене процесуальне порушення. А слідчий суддя не може вирішувати порушені в такій скарзі питання, так як неможливо ідентифікувати особу, яка звертається зі скаргою. Тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, що її направила. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
З огляду на зазначене, керуючись ст. 26, 303-304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України.
Копію ухвали направити особі, яка її направила разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Слідчий суддя ОСОБА_1