ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1645/20 Справа № 212/6251/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 24 березня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. Окрім того, судом застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України, вирішено цивільний позов у кримінальному провадженні та визначено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за таких обставин.
24 березня 2019 року у ранковий час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані припинення офіційних шлюбних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов до місця її проживання - будинку АДРЕСА_2 .
Він зайшов в приміщення під`їзду будинку, двері якого йому відчинила ОСОБА_10 . Вони разом прослідували до кабіни ліфту, де ОСОБА_7 , на ґрунті фактичного розриву шлюбних відносин, ініціатором припинення яких була ОСОБА_10 , влаштував сварку з останньою.
Знаходячись в кабіні ліфту, у ОСОБА_7 , під час сварки з дружиною, з мотивів гострої неприязні до дружини, викликаної ревнощами, виник намір на заподіяння ОСОБА_10 смерті.
Діючи з цією метою, ОСОБА_7 , 24 березня 2019 року, приблизно о 07:00-й годині ранку, знаходячись в кабіні ліфту 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до дружини, викликаної ревнощами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи настання саме таких наслідків, утримуючи в правій руці невстановлений слідством ніж, який мав при собі, послідовно, один за одним, почав наносити клинком вказаного ножа удари в область тулуба ОСОБА_10 , яка стояла звернутим до нього обличчям та намагалась захиститись руками.
Нанісши, при цьому, не менше 10 ударів, з яких не менше 3 ударів в ділянку грудної клітини, не менше 3 ударів в область живота жінки, тобто у місце розташування життєво-важливих органів людини та не менше 4 ударів в область правої руки ОСОБА_10 .
Після того як ОСОБА_10 , бажаючи втекти, намагалася вибігти з кабіни ліфту, який в цей час знаходився на 9-му поверсі, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, спрямованні на заподіяння смерті ОСОБА_10 , з метою доведення злочину до кінця, умисно наніс, тим же невстановленим слідством ножем, не менше 1 удару в область правого передпліччя та не менше одного удару в область спини ОСОБА_10 - місце розташування життєво-важливих органів людини.
Після скоєного, ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та досягнення своїх злочинних намірів, залишив місце вчинення злочину, а потерпіла ОСОБА_10 з метою виклику медичної допомоги прослідувала до квартири АДРЕСА_3 , розташованої на 8-му поверсі цього ж під`їзду будинку, де, впавши на підлогу прихожої даної квартири, в короткий проміжок часу від отриманих ножових поранень померла.
Діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани №1 в проекції 2 ребра ліворуч посередньо - ключичній лінії; колото-різаної рани №2 в проекції 6 та 7 міжребер`я праворуч по середньо-пахвовій лінії; колото-різаної рани №3 на передній поверхні грудної клітки в проекції 8-10 ребра по білягрудинній лінії; колото-різаної рани №4 на передній поверхні живота по середній лінії; колото-різаної рани №5 у нижній третині живота праворуч по середньо-ключичній лінії; колото-різаної рани №6 в проекції здухвинної кістки праворуч; колото-різаної рани №7, що розташована на спині в проекції 8-10 ребра по лопаточній лінії ліворуч; колото-різаної рани №8, що розташована на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині; колото-різаної рани №9 на внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині; колото-різаної рани №10 та №11 на долонній поверхні правої кисті в проекції 3-4 п`ясних кісток; колото-різаної рани №12 розташованої на долонній поверхні нігтьової фаланги 3 пальця правої кисті; розриву правого купола діафрагми; в обох плевральних порожнинах по 1000 мл рідкої буро-червоної крові та згортків крові; розриву великого сальника на передній поверхні продовження рани №4; розриву легені на внутрішній поверхні середньої частки правої легені продовження ранового каналу від шкірної рани №2; розриву черевного відділу аорти на передній стінці, що супроводжувалися ушкодженнями внутрішніх органів, ускладнились гострою крововтратою, що відносяться до категорій тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок зазначених умисних злочинних дій ОСОБА_7 заподіяно смерть потерпілій ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити та пом`якшити ОСОБА_7 покарання з 12 років на менший строк.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат вказує на невідповідність призначеного судом покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості.
На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи та не може пересуватись самостійно, без допомоги сторонніх осіб.
При цьому, захисник зауважує, що єдиним обґрунтуванням суворості вироку є неспроможність обвинуваченого переконати суд у дійсному щирому каятті.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора та потерпілого, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок суворості, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд визнав визнання обвинуваченим своєї вини та в якості таких, що в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують вчинення злочину щодо подружжя.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується.
Ті обставини, що ОСОБА_7 є інвалідом, хоча і мають місце, проте не дають підстави для призначення більш м`якого покарання, зокрема у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, щодо своєї жінки, яка в силу обставин, що склалися, жодним чином не могла завадити злочинним діям обвинуваченого, а також з огляду на непоправні наслідки у вигляді смерті людини та залишення без батьківського піклування малолітньої дитини, покарання, яке просить призначити захисник, не буде справедливим та не відповідатиме його меті.
З огляду на викладене, доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4