Справа № 243/3597/18
Провадження № 1-кс/243/108/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від судового розгляду кримінального провадження № 1-кп/243/294/2020 (243/3597/18) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали Донецького апеляційного суду, постановленої 25 вересня 2019 року, надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
З протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2020 року слідує, що головуючим суддею у цій судовій справі визначено суддю Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 , який ухвалою від 02 січня 2020 року призначив дане кримінальне провадження до підготовчого судового засідання.
В той же час, у підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 головуючому судді ОСОБА_4 було заявлено відвід від судового розгляду вказаного кримінального провадження, обґрунтований тим, що суддя ОСОБА_4 зайняв посаду судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області під час перебування на посаді голови цього суду ОСОБА_6 , та працював з ним у зазначеному суді близько півтора роки, за які між ними склалися довірливі, товариські та дружні стосунки, що дає підстави для сумніву у неупередженості судді ОСОБА_4 під час судового розгляду вищенаведеного кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився.
Суддя ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд провести судове засідання у його відсутність.
Обвинувачений ОСОБА_5 , а також його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, також до суду не з`явились.
Суд, вирішуючи заявлений прокурором ОСОБА_3 головуючому судді ОСОБА_4 відвід, виходить з наступного.
28 листопада 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області під головуванням судді ОСОБА_8 було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 було визнано невинуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та виправдано.
25 вересня 2019 року ухвалою Донецького апеляційного суду вищевказаний вирок було скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, а також зазначено: «Стосовно доводів сторони обвинувачення під час апеляційного розгляду справи стосовно того, що суддя та захисник ОСОБА_6 тривалий час працювали разом в одному суді, а тому цей факт викликає сумніви про її безсторонність при розгляді справи, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження захист обвинуваченого ОСОБА_5 здійснює захисник ОСОБА_6 . Відомою обставиною є те, що він безпосередньо працював у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, як на посаді голови вказаного суду, так і суддею, крім того головуюча суддя по даному кримінальному провадженню знаходилась під час перебування на посаді голови судді ОСОБА_6 в його підпорядкуванні, що може надавати сторонам справи підстави для сумніву у неупередженості головуючого судді під час розгляду конкретного кримінального провадження».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 21 КПК України.
Таким чином, справедливий судовий розгляд нерозривно пов`язаний і прямо залежить від безсторонності суду, який вирішує справу.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 року, закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішеннях, ухвалених у справах «Білуха проти України», «Газета Україна-центр» проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року (пп. 27, 28, 30), «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року (п. 26), Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться», адже на кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).
У рішеннях «Ветштайн проти Швейцарії» та «Кастілло Альгар проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».
За таких обставин, враховуючи, що суддя ОСОБА_4 зайняв посаду судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області під час здійснення ОСОБА_6 повноважень голови цього суду, та працював з ним у зазначеному суді близько півтора роки, натомість наразі ОСОБА_6 є захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження відносно якого надійшли в провадження Слов`янського міскрайонного суду Донецької області під головуванням судді ОСОБА_4 , суд доходить переконання про можливе виникнення як у сторін кримінального провадження, так і у сторонніх спостерігачів сумнівів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_4 щодо результату розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, такий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого прокурором ОСОБА_3 відводу головуючому судді ОСОБА_4 , в зв`язку з чим та з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, а також задля забезпечення належного та об`єктивного розгляду вищевказаного кримінального провадження суд вважає необхідним задовольнити таку заяву прокурора ОСОБА_3 та відвести головуючого суддю ОСОБА_4 від судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
З частин другої та четвертої статті 82 КПК України слідує, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. Суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, якою передбачені

правила визначення судді для конкретного судового провадження автоматизованою системою документообігу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 35, п. 4 ч. 1 ст. 75, ст.ст. 80-82 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від судового розгляду кримінального провадження № 243/3597/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.
Відвести головуючого суддю ОСОБА_4 від судового розгляду кримінального провадження № 243/3597/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
На підставі ст. 35 КПК України матеріали кримінального провадження № 243/3597/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, направити на повторний автоматизований розподіл.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1