Провадження №1-кп/761/2545/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
секретаря судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 0000133 від 11.09.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садківці, Шаргородського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця строковї служби у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2019 року солдат ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2 зарахований до списків особового складу вказаної війсь частини та на всі види забезпечення.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2019 р. №7 солдат ОСОБА_3 призначений стрільцем-помічником гранатометника 2 спеціального відділення 3 спеціального взводу 4 спеціальної 2 спеціального батальйону.

Водночас, 16.01.2019 солдат ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 11 включений до списків особового складу вказаної військової частини та зарахований на всі види забезпечення.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2019 р. №12, солдат ОСОБА_5 призначений стрільцем-помічником гранатометника 1 спеціального відділення 2 спеціального взводу 4 спеціальної роти 2 спеціального батальйону.

При цьому, в силу вимог ст.ст. 28-34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) солдати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у відносинах підлеглості не перебувають.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 4 Статуту, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту визначено, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно ст. 11 Статуту, на військовослужбовців зокрема покладено обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

В силу вимог ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов'язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частин або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно з вимогами ст.ст. 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту, солдат ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України; сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом України. Крім того, відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат Коцюба зобов`язаний додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями; зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного; бути ввічливим і додержуватись військового етикету; поводитися з гідністю й честю; не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, за наступних обставин.

08.09.2019, близько 14 год. 30 хв., солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у розташуванні 4 спеціальної роти 2 спеціального батальйону військової части НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вступив у конфлікт із солдатом ОСОБА_5 , причиною якого стало небажання солдата ОСОБА_3 належним чином виконувати обов`язки військової служби, а понаднормово продовжити час власного відпочинку.

У той же час та місці, солдат ОСОБА_3 , будучи невдоволеним зауваженнями солдата ОСОБА_5 , всупереч встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуу, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті понаднормово продовжити час власного відпочинку, з мотивів небажання належним чином виконувати обов`язки військової служби, наніс солдату ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в область голови, що призвело до перелому передньої та задньої стінок лівої верхньощелепної пазух скроневого відростку лицевої кістки зліва з незначним кутовим зміщенням уголків, чим заподіяв останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст.406 КК України у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження

Разом із обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування до суду також надійшла угода про визнання винуватості від 30 вересня 2019 року, укладена між прокурором у кримінальному провадженні прокурором військової прокуратури Київського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, яке стороною обвинувачення кваліфіковано як умисні дії ОСОБА_3 , які полягають у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження

В угоді також засвідчено про згоду потерпілого ОСОБА_5 на укладення угоди про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором, про що останній надав відповідну письмову заяву, згідно вимог п.5 ч.4 ст. 469 КПК України

Сторони кримінального провадження погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.406 КК України, оскільки останній беззастережно визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завданий матеріальний збиток (витрати на лікування), а саме погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.406 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 рік. Також обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо його права на оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений стверджував, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений зазначив, що вищевказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Допитані у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду дійсність обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, також вказав, що він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, із визначеним у ній покаранням погодився, .

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 406 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, при цьому від потерпілого ОСОБА_5 у порядку ч.4 ст. 469 КК України отримана згода на укладення такої угоди, що підтверджено останнім суду, угода укладена добровільно, обвинувачений може та зобов`язується виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Запобіжні заходи та судові витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000133 від 11.09.2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3

Рабшуш ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати та запобіжні заходи у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1