ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1064/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12 травня 2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 27 жовтня 2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 17 вересня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 25 днів;

3) 29 листопада 2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 9 червня 2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

а також у відношенні якого 31 травня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

у даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2020 року включно, з можливістю внесення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та суворість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним, свідчать про існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не буде здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він має постійне місце проживання в м. Запоріжжі, місце роботи, де він має намір офіційно працевлаштуватись, міцні соціальні зв`язки, друзів та родичів.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка рішення суду вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, а також суворість покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, факт неодноразово відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, продовжує існувати ризик переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і умовно-достроково, а маючи не погашені судимості, знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, до того ж, на цей час у Ленінському районному суді м. Запоріжжя розглядається інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він не працює, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Незважаючи на викладені в апеляційній скарзі твердження ОСОБА_8 з приводу того, що він має офіційне місце працевлаштування, встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді домашнього арешту, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, як вбачається з ухвали суду першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_8 поряд з продовженням строку дії тримання під вартою було визначено можливість внесення застави як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2019 року 48025 гривень, у разі внесення якої, обвинуваченого буде звільнено з-під варти.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, друзів та родичів, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки соціальні та родинні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та утримати його від продовження злочинної діяльності.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2020 року, якою продовжено застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4