Справа №592/4579/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/210/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути судове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми відносно нього та задовольнити заяву про застосування до нього ст. 81 КК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р., відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що звернення засудженого ОСОБА_6 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, є передчасним, оскільки він своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Вислухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали вимоги поданих апеляційних скарг, прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Враховуючи вимоги ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки

На переконання колегії суддів, єдиною і достатньою підставою умовно -дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей кримінального покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Необхідно зазначити, що сумлінна поведінка включає в себе не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильному додержанні загальноприйнятих норм і правил поведінки тощо, а й активну форму його поведінки (активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо).

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну свідому участь засудженого у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, сумлінне виконання трудових обов?язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р. за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Міру покарання визначено рахувати з 17 січня 2011 року ( т.1 а.с. 27-31).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 10.09.2011 р.

Відповідно до довідки ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» станом на 27.05.2019 р. не відбута частина покарання засудженого ОСОБА_6 становить 02 роки 07 місяців 09 днів (арк. пр. 30), а із змісту характеристики на ОСОБА_6 від 15.04.2019 року вбачається, що строку початок відбування покарання 17.01.2011 р., кінець строку відбування покарання 05.01.2022 р. ( арк. пр.31-32).

Також згідно характеристики від 15.04.2019 року засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушує, за що має сім стягнень від керівництва установи, три з яких погашено в установленому законом порядку. В установі був працевлаштований, на даний час залучається згідно п. 5 ст. 118 КВК України до праці, до якої ставився добре, за що має шість заохочень, але останнім часом змінив своє ставлення до праці, розумної ініціативи не проявляє. Участь у суспільно - корисній праці та житті відділення не приймає. До заходів, що сприймають становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо.

01.05.2016 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК, переведення до дільниці соціальної реабілітації, по відбуттю ним 1/2 строку покарання, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

З цих же підстав:

10.01.2018 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України по відбуттю ним 2/3 строку покарання;

09.01.2019 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України по відбуттю ним 3/4 строку покарання (арк.. пр.31-32).

Крім того, із характеристик від 10.01.2018 р. та від 09.01.2019 р. вбачається, що засуджений ОСОБА_6 перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник режиму тримання (т.2 ос.спр. а.с. 38-39, 53-54).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином врахував умови, передбачені ст. 81 КК України, для такого звільнення та погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що за період часу відбування покарання засуджений ОСОБА_9 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому вважає, що підстав для скасування ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі також не навів аргументів на спростування наведених висновків судового рішення, а тому в задоволенні цієї скарги засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4