Справа № 445/2126/19
Провадження № 1-кп/445/57/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судовогозасідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 02.11.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М.Вільшанка золочівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 01.11.2019 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись в с. Мала Вільшанка Золочівського району Львівської області, умисно, таємно, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену земельну ділянку, яка належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де виявив металеві швелера бувші у вжитку, «п» подібної форми: 1- довжиною 7м17см, вагою 44кг42г; 2- довжиною 6м02см, вагою 37кг26 г; 3- довжиною 6м26см, вагою 38 кг54г, належні ОСОБА_6 загальною вартістю 1442,64 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, зайшов на вищевказану земельну ділянку, звідки з метою викрадення по одному переносив вказані швелери до місця свого проживання. При цьому, під час перенесення третього швелера ОСОБА_4 був виявлений та зупинений біля свого господарства гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яка повідомила працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був виявлений на місці події ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Такі дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні від надання показів відмовилась. Вказала, що просить обвинуваченого суворо не карати, завдана шкода їй відшкодована.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, тобто скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання- вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в нарколога та в психіатра не перебуває, згідно досудової доповіді існує середній ризик повторного вчинення правопорушення, а також, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства та окремих осіб, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не було заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати понесені державою на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України, ст. 100, 368-371, 373- 374 КПК України, суд-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: три металеві швеллери «п» подібної форми розмірами: перший довжиною 7м17 см, шириною 6,5 см, висотою 3,5 см; другий довжиною 6м02см, шириною 6,5 см, висотою 3,5 см; третій довжиною 6м26см, шириною 6,5 см, висотою 3,5 см, повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №9/920 від 20.12.2019 року в розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1