Справа № 186/445/20
Провадження № 1-кс/0186/86/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2020 р. м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

старшого слідчого - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 02 квітня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня, неодруженого, маючого на утриманні дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:

- 18 лютого 2010 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.296, ст.104 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 07 квітня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.4 ст.296, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 07 березня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 15 квітня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- 27 листопада 2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ст.128, ч.4 ст.296, ст.70, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000135, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Згідно клопотання старшого слідчого, досудовим розслідування встановлено, що 01 квітня 2020 року, приблизно о 23:30 годині, ОСОБА_6 біля буд. №11 по вул.Кобзаря, м.Першотравенська, Дніпропетровської області зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , між ними раптово виникла сварка, в ході якої потерпілий наніс ОСОБА_6 один удар рукою в ділянку обличчя. Після цього, ОСОБА_6 , на ґрунті виникших неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілому та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж, який мав при собі для спричинення тілесних ушкоджень, раптово наніс ним ОСОБА_9 один удар ножем в область лівої частини грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки зліва, яке за своїм характером відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке на момент заподіяння було небезпечним для життя ОСОБА_9 , а також перелом 5 ребра. В цей час, свідок ОСОБА_10 встав між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_6 був позбавлений можливості продовжити нанесення потерпілому удари ножем. Тому ОСОБА_6 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , кваліфікується по ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за ознаками незакінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Підозра ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків на території м.Першотравенська. Крім цього, будучи підозрюваним по іншому кримінальному провадженню, 20 квітня 2018 року оголошувався в розшук, так як його місце знаходження не вдалося встановити. У зв`язку з цим, старший слідчий дійшов висновку про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 і, перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на них, з метою зміни їх свідчень на свою користь.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний неодноразово судимий, судимість за вказані злочини не знята і не погашена, а новий злочин він вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком. Крім цього, злочини ОСОБА_6 вчиняв із застосуванням насильства, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість особи підозрюваного і високу ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також про схильність вчиняти злочини проти життя та здоровся особи з хуліганських мотивів. У зв`язку з цим, старший слідчий дійшов висновку, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні старший слідчий і прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити; підозрюваний з клопотанням не згідний, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як він не згідний з кваліфікацією, бо не мав умислу на вбивство, лише хотів налякати потерпілого, махавши перед ним ножем, щоб він не спричинив шкоду його дружині, шлюб з якою офіційно не зареєстрований, бо злякався за неї, думав, що попав ножем в руку потерпілого; захисник заперечував проти задоволення клопотання, так як неправильна кваліфікація, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки не доведено ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, підозрюваний має батьків, дітей, постійно проживає за місцем реєстрації, сам прийшов у поліцію, здав ніж, працює неофіційно задля забезпечення існування себе та дітей, свідки вже допитані старшим слідчим, ОСОБА_6 не може впливати на їхні показання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими старший слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання старшого слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину вказують наступні докази, долучені до клопотання: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що о 23.40 годині 01 квітня 2020 року він, разом з своїм знайомим - ОСОБА_12 , проходив біля буд. №11 по вул. Кобзаря, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, там він зробив зауваження чоловіку та дівчині, які проходили повз них. Після цього, він намагався обняти незнайомого чоловіка, якому зробив зауваження, в цей час відчув укол в лівий бік, після чого, вони розійшлися, а ОСОБА_9 помітив на лівій частині тулубу ножове поранення; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що 01 квітня 2020 року, приблизно о 23.40 годині, він зі своїм знайомим - ОСОБА_13 проходили біля будинку №11 по вул. Кобзаря, м. Першотравенська, Дніпропетровської області. Приблизно в цей час їм на зустріч йшов його знайомий - ОСОБА_14 , він навчався з ним в одному класі. Він йшов із малознайомою йому дівчиною на ім`я ОСОБА_15 . Так, коли вони проходили біля них, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 зіштовхнулись плечима, але точно він не бачив. Після цього, вони раптом зійшлися та почали штовхатися та хапати один одного за одяг. При цьому, бійки між ними не було. Він підійшов до них і розвів їх. В момент конфлікту він у ОСОБА_17 в руках не бачив предмету, схожого на ніж, та моменту удару. Після цього, він із ОСОБА_13 пішли далі та, коли трохи відійшли, то ОСОБА_18 відчув біль у боці, коли зняв куртку, то побачив у себе кров і зрозумів, що ОСОБА_14 під час конфлікту між ними наніс йому удар ножем; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 01 квітня 2020 року, приблизно о 23.30 годині, вона проходила біля буд. № 5 по вул. Кобзаря, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, там зустріла свого знайомого - ОСОБА_17 , з яким має спільних дітей. Він запропонував провести її додому, на що вона погодилася. Едуард перебував в адекватному стані. Коли вони проходили біля буд. №11 по вул. Кобзаря, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, там зустріли 2 чоловіків, одним з яких був ОСОБА_19 , який перебував з якимось чоловіком невеликого зросту, міцної статури, з коротким волоссям, який був одягнутий в куртку темного кольору та штани темного кольору. ОСОБА_19 привітався, а чоловік, який був з ним, запропонував їй познайомитися, після чого ОСОБА_14 сказав, щоб той йшов від них. Після цього, чоловік почав підходити до ОСОБА_17 , наніс йому удар рукою в область тулубу. Чоловік знову намагався нанести тілесні ушкодження ОСОБА_20 , але він від нього відстрибнув та сказав ОСОБА_21 , щоб той забрав свого товариша. ОСОБА_19 став між ОСОБА_22 та даним чоловіком. ОСОБА_14 сказав їй, щоб вона йшла з ним, вона разом з ним пішли до неї додому; довідка КП «Першотравенська МЛ» ПМР, згідно якої у ОСОБА_9 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітки, перелом 5 ребра зліва, підшкірна емфізема; протокол огляду від 02 квітня 2020 року, яким було вилучено ніж, за допомогою якого ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу.
При цьому, розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, зважаю на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри», усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що будучи підозрюваним по іншому кримінальному провадженню, 20 квітня 2018 року оголошувався в розшук, так як його місце знаходження не вдалося встановити. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , остання є його дружиною, з якою він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, та, перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на них, з метою зміни їх свідчень на свою користь.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний неодноразово судимий, судимість за вказані злочини не знята і не погашена, обґрунтовано підозрюється у вчиненні цього злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду. Крім цього, злочини ОСОБА_6 вчиняв із застосуванням насильства, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість особи підозрюваного та високу ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також про схильність вчиняти злочини проти життя та здоровся особи з хуліганських мотивів.
Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який раніше судимий, не працює, має постійне місця проживання, не має джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме схильність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з спричиненням тілесних ушкоджень іншим особам, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного із застосуванням насильства.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не має самостійного та постійного джерела доходу, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення з хуліганських мотивів, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186,187, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 02 квітня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_23 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04 години 35 хвилин 02 квітня 2020 року до 04 години 35 хвилин 31 травня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «03» квітня 2020 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .