Справа №583/1587/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/313/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника Охтирського міськрайонного сектору філії

Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 ,

розглянувши, у режимі відео конференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 25 листопада 2019 року, якою засудженого ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного йому вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 4 червня 2018 року за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 4 червня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 185 ч. 3; 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку.

13 листопада 2019 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшло подання начальника Охтирського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконує обов`язки покладені на нього за вироком суду, а саме 24 липня 2019 року, 7 серпня 2019 року, 14 серпня 2019 року, 12 серпня 2019 року, 28 серпня 2019 року та 4 вересня 2019 року не з`явився для реєстрації до органів пробації, доказів про поважність причини своєї неявки не надав.

11 вересня 2019 року ОСОБА_7 з`явився до органу з питань пробації, в цей же день відносно нього винесено застереження у виді письмового попередження про недопустимість неявки для реєстрації, однак засуджений ОСОБА_7 не зробив відповідних висновків і знову не з`явився для реєстрації 6 листопада 2019 року, чим у черговий раз порушив обов`язок, встановлений судом.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 25 листопада 2019 року, подання начальника Охтирського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» було задоволено та скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного йому вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 4 червня 2018 року, за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені судом на нього обов`язки, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а тому ОСОБА_7 необхідно направити для відбування призначеного покарання.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_8 в якій він просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Охтирського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації».

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд дійшов до помилкового висновку, що неявки ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації носять систематичний характер і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, оскільки судом не було встановлено чи мав засуджений ОСОБА_7 реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки і чи має факт неявки ОСОБА_7 до органів пробації ознаки його небажання стати на шлях виправлення.

Звертає увагу захисник на те, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до органу пробації з метою повідомлення зміни свого місця проживання та місця роботи, у зв`язку з чим ОСОБА_7 просив направити його особову справу до Голосіївського відділу пробації м. Києва. Однак, прибувши до м. Києва ОСОБА_7 з`ясував, що за місцем роботи, де він мав працювати, не надають місця проживання, у зв`язку з чим він був змушений шукати місце роботи з забезпеченням місця проживання.

Зазначає захисник й про те, що суд не врахував факт звернення ОСОБА_7 до Шевченківського відділу пробації філії ДУ «Центр пробації» в м Києві та, що засуджений ОСОБА_7 по телефону повідомляв працівника ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 про поважність своєї неявки, однак суд вказаних обставин не з`ясував та не перевірив.

Вказує захисник й на те, що неприбуття ОСОБА_7 до органу пробації 4 вересня 2019 року було пов`язане з його перебуванням в Охтирській ЦРЛ з травмою руки.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 та представника органу пробації ОСОБА_9 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 ч. 1 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 4 червня 2018 року, за ст.ст. 185 ч. 3; 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку.

Згідно постанови старшого інспектора Охтирського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, від 12 жовтня 2018 року, засудженому ОСОБА_7 роз`яснені покладені на нього за вироком суду обов`язки, зокрема обов`язок з`являтися на реєстрацію до Охтирського міськрайонного відділу з питань пробації 1, 2, 3, 4 середи кожного місяця та попереджено ОСОБА_7 про відповідальність у разі невиконання обов`язків без поважних причин (т. 1 а. п. 142).

З 17 жовтня 2018 року по 17 липня 2019 року засуджений ОСОБА_7 належним чином виконував покладені на нього обов`язки.

З 18 липня 2019 року по 6 листопада 2019 року засуджений ОСОБА_7 належним чином покладені на нього обов`язки не виконував, неодноразово не з`являвся до органів пробації на письмові застереження працівників органу пробації не реагував, доказів поважності своєї неявки на реєстрацію не надавав.

За таких обставин, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 78 КК України та ст. 166 ч. 1 КВК України, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і його направлення для відбування призначеного покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 , не бажаючи стати на шлях виправлення, систематично не виконував покладені на нього обов`язки.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 з приводу того, що судом не було встановлено чи мав засуджений ОСОБА_7 реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки і чи має факт неявки ОСОБА_7 до органів пробації ознаки його небажання стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 у ході судового розгляду судом першої інстанції не заперечував фактів неявки на реєстрацію до Охтирського відділу пробації в Сумській області та не надав суду жодного документального підтвердження поважності причини його неявки для реєстрації.

З показів інспектора Охтирського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_9 колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово було роз`яснено, що поважними причинами його неявки до відділу пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне отримання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості прибути за викликом і які повинні бути документально підтверджені.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при дослідження колегією суддів письмових пояснень ОСОБА_7 (т. 1 а. п. 141, 163, 174, 207, 228, 233, 241).

Інспектор органу пробації ОСОБА_9 також вказав, що з метою працевлаштування ОСОБА_7 неодноразово видавалося направлення до Центру зайнятості м. Охтирка для працевлаштування, однак він не скористався послугами центру зайнятості і повідомляв орган пробації, що допомоги в працевлаштування не потребує, так як має неофіційну роботу у м. Охтирка.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах провадження (т. 1 а. п. 159, 174, 196, 200, 207, 227), а тому доводи апеляційної скарги захисника з приводу неможливості працевлаштуватися засудженому в м. Охтирка, колегією суддів сприймаються критично.

Колегія суддів також знаходить необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо отримання засудженим ОСОБА_7 дозволу від органу пробації на зміну місця проживання та працевлаштування у м. Київ, оскільки з показів представника органу пробації ОСОБА_9 колегією суддів було встановлено, що орган пробації чи його посадові особи не уповноважені надавати дозвіл чи забороняти особам, засудженим до покарання з випробуванням, змінювати місце проживання чи роботи, а лише роз`яснюють обов`язки цих осіб повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця роботи та проживання.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 , реалізуючи своє право на вільний вибір місця проживання та роботи 18 липня 2019 року звернувся до органу пробації та повідомив, що 19 липня 2019 року має намір виїхати до м. Київ, де буде працювати в ТОВ «Інтеза груп», запевнивши, що фірмою за місцем роботи йому буде надано житло у АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим ОСОБА_7 звернувся з проханням про направлення його особової справи до Голосіївського відділу пробації м. Києва для виконання вироку за місцем проживання та роботи. При цьому, до Голосіївського відділу пробації ОСОБА_7 зобов`язався самостійно з`явитися 22 липня 2019 року. Для забезпечеі безперервності нагляду за його поведінкою ОСОБА_7 органом пробації на руки під підпис було видано направлення запит до Голосіївського відділу пробації м Києва за територіальним розташуванням вказаного місця проживання, однак, ОСОБА_7 у вказаний строк 22 липня 2019 року до Голосіївські відділу органу пробації м. Києва не з`явився.

Вказані обставини, підтверджуються матеріалами кримінального провадження (т. 1 а. п. 211 212).

При цьому, згідно наданої Голосїївським відділ органу пробації відповіді судом першої інстанції було встановлено, що за визначеною ОСОБА_7 адресою проживання ОСОБА_7 не проживав, при цьому, Охтирський відділ органу пробації про зміну свого місця проживання у м. Києві він не повідомляв і, лише 1 серпня 2019 року мати засудженого ОСОБА_7 повідомила до Охтирського відділу органу прообації, що ОСОБА_7 проживає у АДРЕСА_2 і зобов`язується самостійно прибувати до Шевченківського районного відділу органу пробації для виконання обов`язків, встановлених йому за вироку суду (т. 1 а. п. 213).

Судом першої інстанції було встановлено, що 21 серпня 2019 року ОСОБА_7 з`явився до Шевченківського районного відділу органу пробації м. Київ, де він зобов`язався до 29 серпня 2019 року надати до Шевченківського районного відділу органу пробації документи з місця роботи, однак, станом на 6 вересня 2019 року ніяких документів не надав і на телефонні дзвінки працівників цього органу пробації не відповідав (т. 1 а. п. 224).

11 вересня 2019 року ОСОБА_7 з`явився до Охтирського відділу пробації в Сумській області де його було письмово попереджено про наслідки не виконання обов`язків покладених на нього за вироком суду, однак 6 листопада 2019 року після винесеного попередження засуджений ОСОБА_7 знову не з`явився для реєстрації, у своєму поясненні, від 7 листопада 2019 року, ОСОБА_7 вказав, що не з`явився для реєстрації до відділу пробації 6 листопада 2019 року так як в цей день з 11 до 20 години в нього був одноразовий підробіток (т. 1 а. п. 229, 233).

Вказані обставини, в своїй сукупності доводять факт не виконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і свідчать про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд першої інстанції, відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 ч. 1 КВК України, на законних підставах прийшов до висновку про необхідність направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 25 листопада 2019 року, якою засудженого ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 4 червня 2018 року, за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4