Справа № 214/6150/17
1-кп/214/317/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілих - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000809 від 10.05.2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, на утриманні дітей не маючого, працюючого ПРАТ «ІНГЗК» автотранспортний цех, автоколона №4, водієм автотранспортних засобів, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.10.2017 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000809 від 10.05.2017 року щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2020 року, на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №59, вказане кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Так, відповідно до зазначеного обвинувального акта, 10.05.2017 року, приблизно в 11 годині 00 хвилин, в світлий час доби, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги по вул. Марійська з боку вул. Волгоградська в напрямку вул. Світлогірська, наближаючись до нерегульованого світлофором перехрестя вул. Марійська та вул. Упіта у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.
В цей же час, у зустрічному йому напрямку по проїзної частини дороги вул. Марійська з боку вул. Світлогірська в напрямку вул. Волгоградська рухався автомобіль «Шкода СуперБ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
На зазначеному нерегульованому світлофором перехресті водій ОСОБА_5 , зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, включив лівий показник повороту, та зупинив вказаний автомобіль надаючи перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися у зустрічному напрямку, після чого відновив рух керованого ним автомобіля та почав виконувати маневр повороту наліво з проїжджої части вул. Марійська на проїжджу частину вул. Упіта.
Водій ОСОБА_5 , при виконанні маневру повороту ліворуч на вул. Упіта, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Шкода СуперБ», вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований їм автомобіль «Рено Трафік», щоб надати дорогу автомобілю «Шкода СуперБ», який рухався у зустрічному йому напрямку прямо, під керуванням водія ОСОБА_7 , чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п.1.5, 2.3б, 2.3 д, 10.1 і 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п.16.13. «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».
Внаслідок невиконання зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання події, водій ОСОБА_5 , на нерегульованому перехресті вул. Марійська та вул. Упіта допустив зіткнення керованого їм автомобіля «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «Шкода СуперБ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо під керуванням водія ОСОБА_7 , після чого від зіткнення автомобіль «Шкода СуперБ», змінив напрямок свого руху, та продовжуючи по інерції рух, вчинив зіткнення з автомобілем «ГАЗ3302-244» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який зупинився та стояв позаду автомобіля «Рено Трафік», в зустрічному напрямку руху автомобіля «Шкода СуперБ», ближче до краю дороги.
В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автомобіля «Шкода СуперБ» ОСОБА_9 травмована. Відповідно до висновків експертів №975 від 12.06.2017 року та №145 від 28.07.2017 року потерпілій ОСОБА_9 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: перелом 9-го ребра ліворуч, синці в області верхньої третини правої і лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).
Після події ДТП, водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги ПДР, залишив місце ДТП, до якого він причетний, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Допущені водієм ОСОБА_5 , порушення вимог п.п.10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 надав клопотання в якому просив звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , вчинене 10.05.2017 року. Таким чином, з моменту його вчинення, відповідно до змісту обвинувального акта, минуло 3 роки 1 місяць. Отже, ОСОБА_5 , згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України є особою, яка має бути звільнений від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та пояснив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі і він з ними згодний, вину не визнає.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Представник потерпілих не заперечував проти клопотання захисника, але під час постановлення ухвали, просив встановити вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, за таких підстав.

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами п.2 ч.1 ст.49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою, та однією з умов його застосування є згода підозрюваного, отже цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року, у справі №556/554/16-к.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з ст.12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який ним було вчинено 10.05.2017 року та який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_5 погодився із закриттям кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце 10.05.2017 року, а передбачені ст.49 КК України строки давності минули, враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено зупинення перебігу давності, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся, нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого не вчинив, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000809 від 10.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ч.2 ст.284 КПК України, закрити.

Також, в ході судового розгляду потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пред`явлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого на їх користь завданої матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (Т.1 а.с.7-10, 53-57).

Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_5 закрито з нереабілітуючих підстав, потерпілі мають право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 371 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000809 від 10.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щодо ОСОБА_5 закрити.
Речові докази:
- автомобіль «Шкода СуперБ» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 та переданий йому на відповідальне зберіганні під розписку залишити останньому, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд;
- автомобіль «ГАЗ 3302-244» д.н.з. НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання під розписку представнику ПАТ «Криворіжхліб» ОСОБА_10 - залишити останній, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд;
- автомобіль «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та переданий йому на відповідальне зберіганні під розписку залишити останньому, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд.
Ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений 15.06.2020 року.

Суддя ОСОБА_1