Провадження № 1-кс/761/7908/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Киїській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:
30.04.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Киїській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 28 квітня 2020 року під час особистого обшуку затриманого в порядку, визначеному ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на: дві купюри номіналом 100 доларів США з номерами КВ05320148А, LA08584315С, імітаційні засоби у кількості 38 штук з номером КВ14589854М, грошові кошти в іноземній валюті, долари США, однією купюрою номіналом 100 доларів серії DF56963080B, та в національній валюті в сумі 3287 грн, мобільний телефон марки «Моторолла» в чохлі чорного кольору, гаманець, в якому знаходяться дисконтні картки, банківська картка Приватбанку № НОМЕР_1 , банківська картка Монобанк № НОМЕР_2 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2002 від 27.05.2004, виданого на підставі рішення Київської міської кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатів № 10-33-8 від 27.05.2004, є адвокатом.

30.03.2020 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції, у ході проведення обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс. За матеріалами даного обшуку 30.03.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

01.04.2020 ОСОБА_7 укладено договір б/н про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1.1. ст. 1 Договору, останній зобов`язується надавати правову допомогу клієнту - ОСОБА_7 , та діяти в його інтересах в усіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх форм власності, органах Національної поліції України, прокуратури, СБУ, органах пробації, установах виконання покарань та судах всіх інстанцій (загальної, адміністративної юрисдикції).

Відповідно до п.п. 3.1 ст. 3 Договору, розмір сплачуваного клієнтом гонорару становить 28000 гривень.

В першій половині квітня 2020 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вимагання та отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США, за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме слідчою CB Вишгородського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 , та прокуркою відділу прокуратури Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у відмінного від тримання під вартою і подальшого укладення угоди про визнання винуватості, завдяки чому ОСОБА_7 буде звільнений від покарання з випробуванням.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в першій половині квітня 2020 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , в ході зустрічі з ОСОБА_7 , повідомив останньому, що знайомий з керівництвом Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, та може вплинути на прийняття рішення щодо укладання з ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості, якщо останній надасть йому грошові кошти в сумі 4000 доларів США. У разі відмови від передачі вказаних грошових коштів, ОСОБА_7 буде затримано в порядку ст. 208 КПК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в подальшому буде призначено покарання пов`язане з реальним позбавленням волі. В ході зустрічі, ОСОБА_7 , реально сприймаючи погрози застосування до нього заходів кримінального процесуального примусу, погодився на протиправні вимоги ОСОБА_5 щодо передачі йому обумовленої суми грошових кошів, з метою запобігти настання для нього негативних наслідків.

27.04.2020 близько 9 години поруч з приміщенням Вишгородської районної центральної лікарні по вулиці Кургузова, м. Вишгород, Київської області ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 та під час зустрічі повторно повідомив останньому що у разі відмови передати йому раніше обумовлену суму грошових коштів угоду з ОСОБА_7 укладено не буде та відносно нього оберуть запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

28.04.2020, приблизно об 11 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на незаконне збагачення шляхом отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди перебуваючи поблизу приміщення Вишгородської ЦРЛ, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_7 , в ході розмови, в черговий раз наголосив що у разі відмови від надання йому неправомірної Вигоди до ОСОБА_7 буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, угоду про визнання винуватості з ним укладено не буде, йому буде призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

Після цього, ОСОБА_7 , передав, а ОСОБА_5 отримав від нього грошові кошти в сумі 4000 доларів США (що за курсом НБУ складає 108410 грн.) неправомірної вигоди за вплив на слідчу CB Вишгородського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 , та прокурору відділу прокуратури Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у відмінного від тримання під вартою і подальшого укладення угоди про визнання винуватості.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

28.04.2020 за підозрою у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку якого було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди, яку отримав ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в іноземній валюті долари США купюрами номіналом по 100 доларів в кількості 40 штук, наступними купюрами: КВ05320148А, КВ14859854M - в кількості 38 штук (імітаційний засіб), LA08584315С, вказані грошові кошти постановою слідчого визнані речовими доказами.

Крім того, під час особистого обшуку, у затриманого підозрюваного ОСОБА_5 було вилучено належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «Моторолла» в чохлі чорного кольору, гаманець, в якому знаходяться дисконтні картки, банківська картка Приватбанку № НОМЕР_1 , банківська картка Монобанк № НОМЕР_2 , а також грошові кошти в іноземній валюті, долари США, однією купюрою номіналом 100 доларів серії DF56963080В та в національній валюті в сумі 3287 гривень.

Вище вказані грошові кошти, та предмети вилучені та поміщені до поліетиленових пакетів типу «файл», які опечатані.

28.04.2020 вказане у клопотанні майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

29.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру увчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, уточнив вимоги клопотання в частині вилучених імітаційних засобів.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 , володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували в частині накладення арешту на мобільний телефон та кредитні картки.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, долучені слідчим до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підозра оголошена слідчим є обґрунтованою в достатній мірі.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання зокрема і у виді конфіскації майна, тому наявні достатні підстави вважати, що суд у випадку доведення вини підозрюваного може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 28 квітня 2020 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що частина майна, зазначеного у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло бути предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди, зважаючи на те, що грошові кошти, вилучені у підозрюваного є його особистою власністю, на яку може бути звернуто стягнення у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 28 квітня 2020 року під час особистого обшуку затриманого в порядку, визначеному ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на: дві купюри номіналом 100 доларів США з номерами КВ05320148А, LA08584315С, імітаційні засоби у кількості 38 штук з номером КВ14589854М, грошові кошти в іноземній валюті, долари США, однією купюрою номіналом 100 доларів серії DF56963080B, та в національній валюті в сумі 3287 грн.

Що ж стосується накладення арешту на мобільний телефон марки «Моторолла» в чохлі чорного кольору, гаманець, в якому знаходяться дисконтні картки, банківська картка Приватбанку № НОМЕР_1 , банківська картка Монобанк № НОМЕР_2 , то слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в цій частині задоволенню не підлягає, з огляду на те, що слідчим не доведено, що зазначені вище речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та можуть бути використані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, або ж представляють собою матеріальну цінність, на яку може бути звернуто стягнення у вигляді конфіскації майна, а тому у задоволенні клопотання у частині накладення арешту на зазначене майно слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Киїській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 28 квітня 2020 року під час особистого обшуку затриманого в порядку, визначеному ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на: дві купюри номіналом 100 доларів США з номерами КВ05320148А, LA08584315С, імітаційні засоби у кількості 38 штук з номером КВ14589854М, грошові кошти в іноземній валюті, долари США, однією купюрою номіналом 100 доларів серії DF56963080B, та в національній валюті в сумі 3287 грн .

У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 04 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1