Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/233/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 із змінами до неї поданими адвокатом ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 008364, на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,
визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК Українидо покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- потерпілого ОСОБА_9 ,

- обвинуваченого ОСОБА_6 ,

- адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, вчинене за наступних обставин.
03.11.2019 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_9 разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 та малолітнім сином ОСОБА_11 перебували у своїх знайомих по АДРЕСА_2 , де викликали таксі, щоб поїхати додому. Через декілька хвилин на виклик прибув автомобіль для надання послуг таксі «Renault Logan» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . ОСОБА_9 разом зі своєю дружиною та сином сіли до салону автомобіля та направилися за місцем свого проживання. Під час руху в таксі по вул.Вокзальній, а саме проїзду Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, у ОСОБА_6 виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 з приводу того, що малолітній син потерпілого заснув на задньому сидінні автомобіля.
У цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізовуючи вказаний умисел, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_6 зупинив автомобіль та вийшов з нього, підійшов до переднього пасажирського сидіння, де в цей час знаходився ОСОБА_9 та наніс останньому близько 5-ти ударів кулаками обох рук в область правого плеча, спини та голови. Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, витягнув ОСОБА_9 за верхній одяг з салону автомобіля та застосував відносно нього сльозогінний газ.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 згідно з висновком судового медичного експерта №611 від 05.11.2019 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на правому плечі та садна в ділянці правої лопатки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким виправдати його за ч.1 ст.125 КК України.
В поданих адвокатом ОСОБА_7 змінах до апеляційної скарги обвинуваченого, сторона захисту просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпані можливості їх отримання.
В обґрунтування апеляційної скарги та змінах до неї, які за своїм змістом є ідентичними апелянти зазначають, що судом не було взято до уваги показання ОСОБА_6 про те, що він потерпілому тілесних ушкоджень не спричиняв та сльозогінний газ не застосовував. Не враховано, що тілесні ушкодження потерпілому спричинили інші особи таксисти, які приїхали на місце події та також застосували сльозогінний газ, що підтверджується самою заявою потерпілого до поліції в якій потерпілий вказує про нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими таксистами, а також і при проведенні судово-медичної експертизи.
Допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не були очевидцями подій, а натомість є друзями потерпілого та знали про події лише зі слів останнього, а свідок ОСОБА_10 є дружиною потерпілого тобто зацікавленою особою, а тому за будь-яких обставин буде надавати аналогічні чоловікові показання.
Свідок ОСОБА_14 , який працює поліцейським, підтвердив, що на місці події бачив приблизно 5-7 автомобілів з увімкненими аварійними сигналами та групу близько 10 осіб та над ними хмару від сльозогінного газу, особисто він не бачив на потерпілому тілесних ушкоджень, так як було темно, а про події дізнався зі слід дружини потерпілого.
Посилається на те, що потерпілий в своїх показаннях стверджував, що тілесні ушкодження йому були спричинені в салоні автомобіля на передньому сидінні, тоді як слідчий експеримент з потерпілим проведено не в транспортному засобі, а в приміщенні тому результат такого слідчого експерименту не відповідає дійсності.
Посилаючись на зазначене, ряд рішень ЄСПЛ, положення статей Конституції України та КПК України, просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, та в дебатах і у останньому слові просили задовольнити апеляцію зі змінами, висновок прокурора, потерпілого, які просили відмовити у задоволенні апеляції, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду показав, що офіційно не працює у службі таксі «Альянс», проте у зв`язку з проханням знайомого таксиста із вказаної служби, він у ніч з 2 на 3 листопада 2019 року прибув за викликом на автомобілі «Renault Logan» по вул.Батуринській, 17 у м.Кропивницькому, де вийшла господиня та сказала, що необхідно почекати клієнтів, так як одягають дитину. На запитання скільки років дитині та чи є у них автомобільне крісло, вона йому відповіла, що близько 4 років та крісла у них немає. У подальшому з будинку вийшов ОСОБА_9 , який сів на переднє пасажирське крісло, його дружина ОСОБА_10 разом із сином, які сіли на задні пасажирські крісла.
По дорозі він побачив, що дитина захотіла спати та лягла, поклавши ноги на сидіння, він зробив двічі зауваження, на які ніхто не відреагував. У зв`язку з ситуацією, що склалася, він зупинив автомобіль таксі біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, де ОСОБА_10 зателефонувала до диспетчера та викликала інше таксі. На запитання диспетчера, яка відразу йому зателефонувала, він повідомив, що має проблемних пасажирів, у зв`язку з чим просить викликати інший автомобіль таксі. У цей час ОСОБА_9 вирвав брелок, який висів на ключах у замку запалення, автомобіль ввімкнув режим охорони. Він попросив віддати брелок, на що ОСОБА_9 ніяк не відреагував, після чого він зателефонував до диспетчера та попросив, щоб під`їхали декілька автомобілів таксі. Коли під`їхали інші автомобілі, ОСОБА_9 вийшов з його автомобіля, після чого спрацювала сигналізація, та підійшов до іншого водія таксі, у розмові з яким замахнувся на нього, а той в свою чергу застосував до нього сльозогінний газ. У подальшому почалася сутичка, під час якої інші водії тримали ОСОБА_9 , а він вийшов та витягнув з його карману брелок.
Після цього він сів до свого автомобіля та поїхав з місця пригоди, почувши по дорозі мелодію невідомого йому мобільного телефону, він розвернувся та поїхав назад. Коли знову прибув до парковки поблизу Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, побачив працівників поліції та їх автомобіль «Mitsubishi Outlander». Він віддав ОСОБА_10 мобільний телефон та поїхав з місця пригоди. З місцем та часом події, зазначених у його обвинуваченні, він повністю погоджується, проте стверджує, що потерпілому ОСОБА_9 жодних тілесних ушкоджень не наносив. Він вважає, що тілесні ушкодження потерпілий отримав від інших водіїв таксі, які застосували сльозогінний газ, вказане підтверджується і самою заявою потерпілого ОСОБА_9 до поліції, де він вказує про нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими таксистами. У його автомобілі не було балончика зі сльозогінним газом. Ні потерпілого ОСОБА_9 , ні його дружину ОСОБА_10 раніше він не знав, хоча вони раніше проживали з ним в одному будинку по АДРЕСА_3 , з ними неприязних стосунків не мав та не розуміє чому останні вказують на те, що саме він наносив тілесні ушкодження потерпілому.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим вини у вчинені кримінального правопорушення, обвинуваченим його вина доводиться дослідженими судом доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , згідно з якими ввечері 02.11.2019 він разом з дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_11 знаходився в гостях у сім`ї ОСОБА_15 по АДРЕСА_2 . Близько 00 год. 00 хв. його дружина викликала таксі через службу «404» та приблизно о 00 год. 15 хв. 03.11.2019 вони вийшли на вулицю та побачили автомобіль таксі «Renault Logan» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водій, яким є обвинувачений ОСОБА_6 , запитав у них про наявність автокрісла, на що вони повідомили, що воно має бути у водія, а не в них. У подальшому він сів до вказаного автомобіля таксі на переднє пасажирське крісло, його дружина та син на задні. Від`їхавши близько 500 метрів ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_10 чому дитина лягла та поклала ноги на сидіння, на що остання повідомила, що син хоче спати. ОСОБА_6 наказав підняти дитину і посадити її, а інакше він висадить їх всіх з машини.
Побачивши, що ОСОБА_10 не виконала його вимогу, ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому та повідомив, що відмовляється їх везти далі. Після цього ОСОБА_10 зателефонувала до диспетчерської служби, з якої викликала таксі, та повідомила про вказану конфліктну ситуацію. Диспетчер зателефонувала ОСОБА_6 та щось повідомила, після чого останній збирався продовжувати рух автомобіля та доставити їх до місця призначення, проте ОСОБА_10 сказала, що за ними зараз приїде інша машина, яку вони зачекають у його автомобілі, оскільки надворі йде дощ. Для того, щоб водій ОСОБА_6 не поїхав з місця події, він намагався витягнути ключ з замка запалення автомобіля, проте йому вдалося лише зірвати брелок, який потім залишився в машині (він з собою його не забирав). ОСОБА_6 зателефонував своїм колегам та покликав їх на допомогу та приблизно через 1 хвилину на місце події приїхало близько 5-6 автомобілів таксі. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та підійшовши зі сторони переднього пасажирського сидіння, відкрив дверцята автомобіля, та наніс йому близько 5-6 ударів у плечі та спину, так як голова була прикрита руками, після чого схватив його за куртку, витягнув з машини та застосував сльозогінний газ.
У цей час з автомобіля вийшла ОСОБА_10 з сином та почала кричати, а ОСОБА_6 разом із іншими водіями сіли до машин та поїхали з місця події у невідомому напрямку. Через деякий час на місце події приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким зателефонувала ОСОБА_10 . Він відразу зателефонував до поліції та повідомив про правопорушення відносно нього, після чого звернувся до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, але оскільки його очі були подразнені газом, йому сказали пізніше зателефонувати на лінію 102 та працівники поліції самі до нього приїдуть. Заяву про притягнення до відповідності він подав 03.11.2019 року, а освідування його проводилося через добу після вказаної події. Він повністю погоджується з вказаними в обвинуваченні отриманими тілесними ушкодженнями та обставинами їх заподіяння. Тілесні ушкодження йому наносив саме ОСОБА_6 , написавши у заяві до поліції від 03.11.2019 року «невідомі таксисти», він мав на увазі саме ОСОБА_6 , інші таксисти були лише присутні при цьому та повинні були бачити всі обставини події. У нього немає жодних підстав оговорювати ОСОБА_6 та неприязних стосунків між ними не було;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно з якими вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 та надала показання аналогічні показанням останнього, додавши, що бачила як у ніч з 02 на 03 листопада 2019 року водій таксі ОСОБА_6 біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області відкрив дверцята автомобіля, де сидів ОСОБА_9 та наніс останньому удари кулаками в область плечей, спини та голови, після чого витягнув за куртку з автомобіля та застосував сльозогінний газ. Крім того, вказала, що на момент, коли вона з ОСОБА_9 покинули будинок сім`ї ОСОБА_15 та сідали до автомобіля таксі, у ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень не було, утворилися вони саме внаслідок дій водія таксі ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими він працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції у Кіровоградській області та в ніч з 02 на 03 листопада 2019 року знаходився на зміні. Близько 00 год. 00 хв. він рухався з напарником у службовому автомобілі по вул.Пушкіна у м.Кропивницькому, де на перехресті з вул.Вокзальною вони помітили на парковці біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області приблизно 5-7 автомобілів з увімкненими аварійними сигналами, біля яких стояла група близько 10 осіб та над ними хмару від сльозогінного газу. Вони ввімкнули проблискові маячки та зупинили транспортний засіб біля вказаного скупчення осіб. У цей час водії посідали до транспортних засобів та почали роз`їжджатися у різних напрямках, на місці події залишився лише потерпілий ОСОБА_9 з дружиною ОСОБА_10 та дитиною.
ОСОБА_9 пішов до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області писати заяву, а його дружина залишилася на місці події та розповіла, що вони викликали таксі, в результаті чого за місцем виклику приїхав автомобіль «Renault Logan», водій якого запитав де їхнє автокрісло, дізнавшись, у них, що його немає, почав здійснювати їхнє перевезення до місця призначення. Проте, побачивши, що дитина, яка сиділа на задньому пасажирському сидінні поклала ноги на ОСОБА_10 , зупинив транспортний засіб біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, потерпілий ОСОБА_9 витягнув ключ від автомобіля з замку запалення, щоб той не поїхав з місця події та між ними зав`язався конфлікт, під час якого на місце події з`їхалися інші водії таксі та ОСОБА_9 водій таксі «Renault Logan», який є обвинуваченим ОСОБА_6 , заподіяв тілесні ушкодження. Особисто він не бачив на потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, так як було темно та всі намагалися заспокоїти дитину, яка кричала. На місці події з ОСОБА_6 він не спілкувався, оскільки той відразу сів до свого автомобіля «Renault Logan», колір якого він точно не пам`ятає та поїхав у невідомому напрямку, проте через деякий час він повернувся та віддав мобільний телефон ОСОБА_10 , яка його забула в салоні автомобіля таксі. Обставини вказаної події ним або його напарником були зафіксовані на нагрудні камери. Він вважає, що інші водії таксі знаходилися на місці події, за викликом «сигналу нуль», яким вони користуються у разі появи конфліктної ситуації;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими ввечері 02 листопада 2019 року до неї з сином ОСОБА_13 прийшли в гості ОСОБА_9 разом з дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_11 . Близько 00 год. ОСОБА_10 викликала таксі, щоб їхати додому. Коли під`їхав автомобіль таксі «Renault Logan» синього кольору, вона вийшла з будинку та повідомила його водія, який є обвинуваченим ОСОБА_6 , що пасажири зараз одягнуть дитину та вийдуть. Він запитав чи є у них автокрісло, вона повідомила, що крісла у них немає, після чого вона попрощалася з гостями, які сіли до таксі та поїхали. Приблизно через 20-30 хвилин зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що б`ють її чоловіка ОСОБА_9 , після чого виключила телефон. Спроби знову зателефонувати ОСОБА_10 були безуспішними. Не знаючи конкретно, де знаходиться сім`я ОСОБА_16 , вона сіла з сином до автомобіля та поїхала по можливому їх маршруту, в результаті чого їх знайшли біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області. Вони побачили потерпілого ОСОБА_9 , у якого було припухле обличчя та червоні очі, інших тілесних ушкоджень вона не бачила, так як було темно. Біля ОСОБА_9 та його дружини з сином стояли два працівники поліції та з`ясовували обставини справи. Неподалік стояв автомобіль таксі «Renault Logan», біля якого стояв ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вона дізналася про конфлікту ситуацію, яка трапилася між ними та водієм таксі ОСОБА_6 з приводу того, що малолітній ОСОБА_11 у салоні автомобіля поклав ноги на сидіння, в результаті чого ОСОБА_6 зупинив свій транспортний засіб та відмовився в подальшому їх везти, після чого ОСОБА_10 викликала інше таксі, проте, ОСОБА_6 , покликавши на допомогу інших водіїв таксі, які відразу приїхали на місце події, наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження та застосував до останнього сльозогінний газ. Працівники поліції повідомили потерпілому ОСОБА_9 , щоб той їхав додому, а зранку зателефонував на лінію 102 та написав заяву працівникам поліції, які до нього приїдуть. Під час з`ясування всіх обставин справи на місці події, що тривало близько 20-30 хв., ОСОБА_9 весь час знаходився разом з усіма. У той час, коли потерпілий ОСОБА_9 сідав до автомобіля таксі біля її дому, у нього не було жодних тілесних ушкоджень та червоного припухлого обличчя;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно з якими він є сином свідка ОСОБА_12 та пояснив, що ввечері 02 листопада 2019 року у них з матір`ю у гостях був ОСОБА_9 разом з дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_11 . Додому останні поїхали на таксі, яке викликала ОСОБА_10 , проте через деякий час ОСОБА_12 йому повідомила, що подзвонила ОСОБА_10 та сказала, що б`ють потерпілого ОСОБА_9 . Він з мамою сіли до свого автомобіля та поїхали по їхньому можливому маршруту. Сім`ю ОСОБА_16 вони знайшли біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, поруч з якими стояли працівники поліції, неподалік яких знаходився їх службовий автомобіль «Mitsubishi Outlander», та водій автомобіля таксі «Renault» синього кольору. Він з матір`ю підійшли до них та побачили, що у потерпілого ОСОБА_9 червоні припухлі очі, з їхньої розмови вони дізналися, що трапився конфлікт між таксистами та ОСОБА_9 , під час якого його штовхали та застосували сльозогінний газ. Інших тілесних ушкоджень він у потерпілого ОСОБА_9 не бачив та хто їх наносив не знає;
- рапортом помічника старшого інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 03.11.2019, відповідно до якого 03.11.2019 о 12 год. 21 хв. надійшло повідомлення на лінію «102» про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т.1 а.п.10);
- заявою ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих йому таксистів, які 03.11.2019 нанесли йому тілесні ушкодження в тулуб та застосували відносно нього сльозогінний газ (т.1 а.п.11);
- висновком експерта №611 від 05.11.2019, згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців (2) на правому плечі та садна в ділянці правої лопатки, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли виникнути за 1-3 доби до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; вказані тілесні ушкодження утворилися від не менше двох травматичних впливів; тілесні ушкодження, які могли б утворитися при падінні з висоти з наданням прискорення, боротьбі, самообороні чи падіння з висоти власного зросту, не виявлено (т.1 а.п.35);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2019 із фототаблицями за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого він показав у тому числі обставини нанесення йому водієм таксі тілесних ушкоджень, які відповідають висунутому обвинуваченню (т.1 а.п.19-22);
- висновком експерта №641/611 від 19.11.2019, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців (2) на правому плечі та садна в ділянці правої лопатки, механізм утворення яких не суперечить механізму їх утворення, вказаному потерпілим ОСОБА_9 у протоколі слідчого експерименту від 18.11.2019 (т.1 а.п.29);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2019, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_6 як водія-таксі, який спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п.23-25, 35-36);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 як особу, на яку вказували потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 , пояснюючи, що саме він спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.п.48-49).
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, та правильно кваліфікував вказані дії за ч.1 ст.125 КК України.
При цьому суд спростував показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не застосовував фізичної сили та сльозогінний газ до потерпілого ОСОБА_9 та останній отримав тілесні ушкодженні від протиправних дій інших водіїв таксі, як такі, що не підтверджені під час судового розгляду та дані з метою уникнення відповідальності обвинуваченого за вчинене.
Водночас суд врахував, що достовірні та достатні підстави оговорювати обвинуваченого ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 відсутні, їх показання щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , письмовими доказами та підтверджені висновками судових медичних експертів, а тому врахував при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України.
Так судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене. Як особа обвинувачений характеризується позитивно, офіційно не працює, осудний, не одружений, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, відповідно до положень ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України не має судимостей, офіційно не працює, характеризується позитивно, не одружений, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_6 покарання у виді громадський робіт визначене санкцією ч.1 ст. 125 КК України, яке є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними доводи обвинуваченого та його адвоката з приводу скасування вироку суду першої інстанції, за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, з наступних підстав.

Так ОСОБА_6 зазначає, що він потерпілому тілесних ушкоджень не спричиняв та сльозогінний газ не застосовував, що це могли зробити інші особи таксисти, які приїхали на місце події, що підтверджується заявою потерпілого до поліції, поясненнями при проведенні судово-медичної експертизи. Ставить під сумнів показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 посилаючись, що вони є зацікавленими особами, а також вважає неналежним доказом проведений з потерпілим слідчий експеримент.
Однак як вбачається із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 є логічними, послідовними щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим в область плечей та спини, у тому числі під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , а також показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо відсутності будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 на момент посадки до автомобіля таксі та його від`їзду, вони узгоджуються і взаємодоповнюють один одного та будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, а тому вони покладені в основу вироку та спростовують доводи сторони захисту.
Показання вказаних осіб містять виклад обставин події сприйнятої кожним із них, які не суперечать між собою, та достеменно вказують про заподіяння саме ОСОБА_6 , а не іншими особами, тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в області плечей та спини, де зафіксовано легкі тілесні ушкодження, а також застосування щодо нього сльозогінного газу. Потерпілим не заявлено цивільного позову у кримінальному провадженні, він не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, обґрунтовуючи своє бажання про підтримку обвинувачення лише тим, що обвинувачений має понести відповідальність за свої протиправні дії, а тому із врахуванням наявної сукупності доказів, суд вважає безпідставними твердження сторони захисту про зацікавленість потерпілого та свідків, показання яких враховано судом, у результатах кримінального провадження.
З`ясовані під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 обставини та його показання у суді повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідами злочину у виді тілесних ушкоджень, зафіксованих висновками експертів, залишених після вчинення кримінального правопорушення, на які вказувала в тому числі свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та які не могли бути відомі будь-яким іншим особам, які не були присутні при нанесенні тілесних ушкоджень та безпосередньо після їх нанесення.
Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджують достовірність показань потерпілого та свідка ОСОБА_10 , які одразу після події, не узгоджуючи свої дії, під час прибуття поліцейських та надалі ОСОБА_12 з ОСОБА_13 , у той час коли водії таксі залишали місце події, розповіли обставини події, які логічно та послідовно підтримують протягом усього провадження, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Враховуючи викладене, повідомлені свідком ОСОБА_10 та потерпілим у суді та відтворені під час слідчого експерименту обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які повністю підтверджено висновками експертів, з точки зору достовірності, а протокол вказаної слідчої дії з точки зору допустимості та належності не викликають у суду жодних сумнівів та взяті судом до уваги в якості доказу.
Аналізуючи самі обставини та показання всіх учасників провадження суд керується тим, що потерпілий одразу після події вночі біля Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області повідомив органи поліції про вчинений стосовно нього злочин, про що послідовно стверджував протягом усього кримінального провадження.
Висновки судових медичних експертів щодо часу отримання тілесних ушкоджень у сукупності з показаннями усіх допитаних у провадженні осіб, згідно з якими потерпілий ОСОБА_9 під час посадки до автомобіля таксі був без видимих тілесних ушкоджень на обличчі, повністю, безумовно і беззаперечно підтверджують той факт, який вказується потерпілим, що тілесні ушкодження були отримані ним через невеликий проміжок часу після від`їзду від будинку ОСОБА_12 .
При цьому, суд вважає безпідставною версію щодо спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невідомими водіями інших автомобілів таксі, зважаючи на раніше наведені докази, відсутність будь-яких приводів стверджувати, що тілесні ушкодження потерпілому наносили особи, на яких він та будь-які свідки не вказують. Крім того, у зв`язку із не доведенням достатніх мотивів для подальшого оговору у спричиненні цих ушкоджень саме обвинуваченим, та зважаючи на невідкладне повідомлення поліції про подію, після того як вона трапилася, тобто потерпілим одразу, без будь-якого тривалого обмірковування (планування тощо), узгодження своїх пояснень зі свідком, на яке він часу не мав, повідомлено поліцію про достовірну інформацію.
Неточності під час оформлення заяви про злочин (а.с.11), які пояснено потерпілим у своїх показаннях, неправильним оформленням заяви, та що слідчий експеримент з потерпілим проведено не в транспортному засобі, а в приміщенні тому результат такого слідчого експерименту не відповідає дійсності, не можуть бути визнані такими, що є достатніми для спростування висунутого обвинувачення та встановлених судом обставин про доведеність вини ОСОБА_6 у вичнені злочину.
Також саме невідкладне повідомлення потерпілим про обставини отримання тілесних ушкоджень поліції, які спричинялися в область плечей та спини ОСОБА_9 , а також застосування до нього сльозогінного газу, вказує на те, що зважаючи на характер наявних та отриманих при цьому тілесних ушкоджень, потерпілим повідомлено достовірні обставини їх спричинення, що на переконання суду із врахуванням відсутності тривалого часового проміжку після події та узгодження показань потерпілого із іншими, раніше зазначеними показаннями та висновками експертів, спростовує доводи обвинуваченого про неправдивість показань потерпілого та свідків.
З огляду на викладене, враховуючи також те, що потерпілий під час судового розгляду робив неодноразові заяви про підтримання обвинувачення у цій справі, аналізуючи сукупність доказів, взятих до уваги, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційний суд вважає необхідним вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 із змінами до неї поданими адвокатом ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4