Справа № 698/604/19
Провадження № 1-кп/690/18/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000144 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.12.2014 року Уманським РВ УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , не заміжня, освіта середня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працевлаштована, раніше судима: вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.11.2011 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.08.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 08.11.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі; 26.03.2015 року звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий злочин проти власності.

Так, 18.05.2019 року у період часу з 10 год. 53 хв. по 11 год. 07 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину ТМ «Сьогодні Аврора», що розташований за адресою: вул. Соборна, 37, смт. Катеринопіль Черкаської області, шляхом вільного доступу, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою безоплатного отримання продукції дитячої гігієни, таємно, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці одну упаковку підгузків «Pampers active baby Junior 11-16 кг» (42 шт./уп.) вартістю 319 грн., та поклала на підлогу поруч з касою, а потім виходячи з приміщення магазину забрала її, попередньо не оплативши її вартість, та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, чим завдала матеріальних збитків потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 у розмірі 319 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена вказала суду, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 року у справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто, законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченої і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням відповідних доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення; виду і розміру завданої шкоди; розміру процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.
Допитана у ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 у інкримінованому їй діянні свою вину визнала повністю, розкаялась у вчиненому, та надала суду показання за змістом яких вона 18.05.2019 року пішла на базар, де купила своєму малолітньому сину ОСОБА_8 домашнього молока, а потім вирішила зайти у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: вул. Соборна, 37, смт. Катеринопіль Черкаської області. Перебуваючи у даному магазині у неї виник умисел на викрадення упаковки підгузків для сина, оскільки придбати їх у неї на той час не було можливості. З цією метою вона взяла з полиці упаковку підгузків «Pampers active baby Junior» 5 розміру (42 шт./уп.) та залишивши їх на підлозі біля каси, продовжила оглядати товари в магазині. Потім підійшла до каси, щоб розрахуватися за обрані товари, але не за підгузки, однак на банківській картці не було достатньо коштів, після чого вона повернула обраний товар, та взявши з підлоги упаковку підгузків вийшла з магазину, і пішла додому. Вказала, що їй соромно за вчинене, однак у неї на той час не було достатньої кількості коштів, щоб придбати своєму сину необхідні засоби гігієни, тому вирішила їх викрасти.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з віддаленим місцезнаходженням та постійною зайнятістю по роботі. Додатково вказав, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, цивільний позов заявляти не буде, а вид і міру покарання обвинуваченій залишає на розсуд суду.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно протоколу огляду місця події від 16.06.2019 року та фототаблиці до нього встановлено, що місцем вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення є приміщення магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до протоколу огляду предмету від 18.06.2019 року, яким є електронний носій диск «CD-RW» з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за 18.05.2019 року, отриманий слідчим на письмовий запит, який постановою від 18.06.2019 року визнано речовим доказом, зафіксовано факт викрадення ОСОБА_3 упаковки підгузків.
Відеозаписи, що є на даному диску, безпосередньо переглянуто у судовому засіданні та встановлено, що крадіжку упаковки підгузків з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 вчинено за обставин, які вказані нею у судовому засіданні.
Згідно заяви ФОП ОСОБА_9 розмір збитків, заподіяних крадіжкою 18.05.2019 року упаковки підгузків «Pampers active baby Junior 11-16 кг» (42 шт./уп.) становить 319 грн., про що свідчить довідка про ціну товару та акт інвентаризації товару № 1831.
Положеннями ч. 10 ст. 101 КПК України передбачено, що висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Тож суд критично оцінює доказове значення висновку експерта від 27.06.2019 року № 8/398 згідно якого середня ринкова вартість однієї упаковки підгузків «Pampers active baby Junior», розмір 5 (11-16 кг), кількістю 42 штуки, станом на 18.05.2019 року, з урахуванням того, що на момент вчинення крадіжки вказані підгузки були новими, могла становити 346 грн. 00 коп., оскільки відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, а не встановлення середньої ринкової вартості певного товару.
Відповідно до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 25.11.2019 року у справі № 420/1667/18, імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо призначення експертизи в кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих злочином, має обмежений характер, оскільки не стосується випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань.
При цьому, потерпілим ОСОБА_7 безпосередньо повідомлено орган досудового розслідування, що вартість викраденої ОСОБА_3 упаковки підгузків «Pampers active baby Junior 11-16 кг» (42 шт./уп.) становить 319 грн., про що свідчить його заява, довідка про ціну товару та акт інвентаризації товару № 1831.
З огляду на вказане, суд вважає, призначення судової товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні не обґрунтованим, а питання, яке поставлено на її вирішення щодо середньої ринкової вартості однієї упаковки підгузків «Pampers Аctive Вaby Junior» розмір 5 (11-16 кг), 42 шт., не коректним, оскільки воно не забезпечує визначення розміру матеріальних збитків, безпосередньо заподіяних злочинними діями ОСОБА_3 , тобто не встановлює обставину, яка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Наявність у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Черкаській області від 19.06.2019 року № 12-18062019/71011.
Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена у повному обсязі.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушенні під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення нею протиправності вчиненого діяння.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
ОСОБА_3 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.09.2017 року Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та довідкою Катеринопільської селищної ради Черкаської області від 24.06.2019 року № 728/02-25.
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.
За змістом досудової доповіді обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, а відповідно до статистичних та динамічних даних має високі рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, тож її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачена ОСОБА_3 повторно вказала, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння та їй соромно за такі свої дії. Просила суд не призначати їй покарання у вигляді реального позбавлення волі, оскільки у минулому вже відбувала його, а дати шанс на виправлення, оскільки має дворічного сина, який є сенсом її життя, і крадіжку вона здійснила для його потреб, оскільки на той час не мала коштів, щоб придбати ті підгузки.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, крім обставини, що пом`якшує її покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітнього сина; висновки досудової доповіді; думку прокурора про призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення її від нього з випробуванням, а також думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченої.
Водночас, суд, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_3 , під час визначення їй міри покарання, не бере до уваги наявність у неї судимостей за вчинення злочинів проти власності, оскільки повторність вчинення крадіжки є кваліфікуючою ознакою вчиненого нею діяння, а судимість за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.11.2011 року за ч. 1 ст. 277 КК України, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 89, ч. 1 ст. 90 КК України, є погашеною.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, як виняток, можливе без ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України звільнення від його відбування з випробуванням, якщо вона упродовж іспитового строку, визначеного судом на період наближений до максимально можливого, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, з переліку, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що вона здатна стати на шлях виправлення, оскільки має малолітнього сина, якому виповнилося лише повних 2 роки, та в минулому вже відбувала покарання у місцях позбавлення волі, тож реально усвідомлює наслідки порушення умов призначеного їй покарання із застосування положень ст. 75 КК України, та невідворотність направлення її до місць позбавлення волі для реального відбування строку призначеного покарання, від відбуття якого їй на даний час суд звільняє, у разі допущення порушень, покладених на неї обов`язків, чи вчинення нового злочину, що також матиме наслідком розлучення її з малолітнім сином, а тому саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи та особи обвинуваченої буде достатньою та справедливою для неї.

Розмір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням становить 319 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Водночас, оскільки залучення експерта у даному кримінальному провадженні було невмотивованим, а висновок судової товарознавчої експертизи не має доказового значення, з вищевказаних мотивів, суд вважає, що відсутні достатні підстави для стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 таких процесуальних витрат, розмір яких згідно довідки від 27.06.2019 року № 8-000398 становить 628 грн. 04 коп.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 32, 50, 56, 65, 66, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 74 КК України, з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ диск «CD-RW» з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за 18.05.2019 року, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку суду.

Суддя ОСОБА_1