cправа № 570/2955/19
провадження № 1-кс/570/1654/2019
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2019 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю скаржника ОСОБА_2 ,

її представника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

його представника адвоката ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

її представника адвоката ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10) скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 від 06грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

в с т а н о в и в:

покликаючись на незаконність винесеної 06грудня 2019 року постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 000009, скаржник у поданій до суду 23 грудня 2019 року скарзі просить її скасувати.

Скарга мотивована тим, що постанова винесена передчасно, з грубим порушенням чинного законодавства та внесенням до неї невірних відомостей, ґрунтується лише на свідченнях свідків та припущеннях слідчого. Вважає, що жодних підстав та умов для закриття кримінального провадження, які передбачені кримінальним процесуальним законом слідчим не наведено, слідчий безпідставно закрив кримінальне провадження, не провівши належного його розслідування.

Скаржник та її представник у суді скаргу підтримали повністю і по аналогічних мотивах.
По суті стверджують, що як скаржник, так і її внук, опікуном якого вона є, є співласниками майна, яке самовільно захопив ОСОБА_10 при потуранні ОСОБА_7 . Вони уклали фіктивний договір, бо ОСОБА_10 захопив бізнес, який би мав би належати внуку як фактичному спадкоємцю померлих батьків.
Адвокат вважає, що слідчим не дана правова оцінка фіктивному договору позички, не проведений одночасний допит свідків, захват земельної ділянки взагалі не досліджувався.

Слідчий вважає скаргу законною, стверджує, що до нього недовіра була з обох сторін спору. Дана ситуація носить яскраво виражений цивільно-правовий характер, з приводу чого в суді на розгляді перебувають декілька справ.

ОСОБА_11 та ОСОБА_7 і їх представники вважають скаргу безпідставною. Вважають, що скаржник намагається цивільно-правові відносини перенести в площину криміналу.
ОСОБА_11 стверджує, що екскаватор він купив ще за життя ОСОБА_12 , а частка ОСОБА_7 , яку він орендує, огороджена, там зберігається його майно, жодного доступу до частки скаржника він не має. Вважає, що претензії до нього виникли у зв"язку з тим, що, оскільки після смерті свого друга ОСОБА_13 він добровільно допомагав його дружині та сину, скаржник стала вимагати кошти від нього і після смерті матері дитини, бо син померлих перебуває у неї під опікою.
Його представник додатково показала, що ОСОБА_14 фактично розпорядився своїм майном ще за життя, оскільки знав про свій онкохворий статус. Він, як і ОСОБА_10 були ФОПами, продаючи автозапчасттини до сільськогосподарської техніки, працювали разом. Специфіка роботи спадкодавця була в тому, що він продава запчастини під замовлення, тому апріорі у складі їх фактично не було. Ті, які описані, відносяться до екскаватора, які законо придбав ОСОБА_15 . Він же і орендує невелику частину ангару, використовує земельну ділянку, яка є державною власністю, лише для заїзду. Скаржник штучно створює конфліктні ситуації.

Заслухавши їх пояснення, дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.
Встановлено, що вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР за заявою скаржника про те, що ОСОБА_5 самовільно захопив виробничо-складське приміщення по АДРЕСА_1 , деталі до великогабаритної спецтехніки, які знаходилися у вищевказаному приміщенні, ескаватор колісний JCD-3CX, заводський номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, земельну ділянку, на якій розміщене виробничо-складське приміщення.
13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України та старшим слідчим СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
06грудня 2019 року прийнято оскаржувану постанову про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, оскільки органом досудового розслідування не встановлено факту корисливого мотиву, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, тому їх взаємодії мають виключно цивільно-правовий характер.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Таким чином, діяльність слідчого у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню. Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Ст.55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним порядком. Згідно п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї статті, а саме коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Ст.84 КПК України встановлює, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно з ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

На підставі аналізу та оцінки показань свідків, документів, слідчий прийшов до переконання про неспроможність показань скаржника та відсутністю у діяннях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ст.356 КК України, оскільки свідчить про те, що правовідносини носять цивільно-правовий характер і спори з приводу цих правовідносин вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного цивільного та цивільного процесуального закону.

Постанова слідчого містять виклад встановлених обставин, що мають значення для кримінального провадження, посилання на досліджені докази, що підтверджують встановлені обставини та спростовують показання скаржника, висновки відповідають викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження. Слідчим зроблено вірні правові висновки на підставі всебічно встановлених обставин провадження та обєктивній оцінці зібраним доказам, як окремо та і у їх сукупності, визначаючи їх належність, допустимість і достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий повно, всебічно і неупереджено дослідив всі обставини за повідомленням ОСОБА_2 , внесеним у Єдиний реєстр досудових розслідувань і обґрунтованого прийшов до висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та грунтуються на матеріалах справи, оскільки слідчий надав оцінку показанням всіх допитаних у вказаному кримінальному провадженні осіб та документам, здійснив всі можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин у кримінальному провадженні, і прийшов до обгрунтованого висновку, з всебічним врахуванням усіх доказів та обставин справи, про те, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення.
З таким рішенням слідчого погоджується і слідчий суддя і в основу законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження покладає те, що слідчим було вмотивовано проаналізовано всі докази по справі.

Враховуючи те, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру і, з огляду на те, що злочин - це передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння або бездіяльність, вчинене суб`єктом злочину, а в даному випадку ознаки злочину відсутні, то, на думку слідчого судді, слідчий правомірно закрив дане кримінальне провадження.

Слідчий суддя звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таке право підлягає захисту у разі доведення його порушення відповідними фізичними або юридичними особами. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такі збитки і порушення її цивільного права певними особами позивач також зобов`язаний довести.

З огляду на викладене, керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у скарзі ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 від 06грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1