Справа № 510/16/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.20 р.

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 у залі суду у м. Рені, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з збереженням на території Ренійського відділення поліції, з метоюзбереження речових доказів, для кримінального провадження № 0000005 від 04.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.01.2020 р. до Ренійського ВП по телефону надійшло повідомлення інспектора СРПП № 2 майора поліції ОСОБА_6 про те, що під час патрулювання в м. Рені, був зупинений гр.-н ОСОБА_7 1967 р.н., мешк. м. Рені, прож. АДРЕСА_1 , який керував автомобілем марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 , під час звірки вузлів та агрегатів є явні ознаки переварення номера кузова (ЄО 44 від 04.01.2020).

Під час проведення огляду місця події був оглянутий автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 та вилучений до Ренійського відділення поліції.

Відомості внесено до ЄРДР за № 000005 від 04.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.

Під час опитування гр. - н ОСОБА_7 відмовився будь що пояснювати, посилаючись на ст. 63 КУ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником автомобіля є ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 .

Транспортний засіб автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 , зареєстрований у Світловодському РЕВ ДАШ при УМВС України в Кіровоградській області.

08.01.2020 р. оглянуто вищезазначений транспортний засіб та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000005 від 04.01.2020.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучений автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 синього кольору, по даному кримінальному провадженню має значення речового доказу, з метою збереження майна, як доказу у кримінальному провадженні, та проведення експертиз, слідчий просив накласти арешт на майно.

Фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою системи звукозапису Акорд».

Слідчий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити

В ході розгляду клопотання були дослідженні матеріали, які додані до клопотання, а саме:

-витяг з ЄРДР від 04.01.2020 р. кримінальне провадження № 0000005 за ст. 290 КК України;
-запит до територіального сервісного центру № 5151 від 08.01.2020 р.;
-протокол огляду місця подіївід 04.01.2020 р.;

-поліс № АО/1801902обовязкорвого страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

-постанова від 04.01.2020 р. про накладення на ОСОБА_7 адміністративного стягнення за ст. 125 КУпАП;

-постанова про визнання предмета речовим доказом від 08.01.2020 р.;

-рапорт чергового ОСОБА_9 від 04.01.2020 р.;

-свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 .

Аналізуючи матеріали надані до клопотання та враховуючи пояснення слідчого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, вказане в клопотанні з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання, оскільки автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 синього кольору, по даному кримінальному провадженню має значення речових доказів і з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб, з метою проведення експертиз.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України та п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, суд обирає найменш обтяжливий спосіб арешту майна, та накладає арешт на транспортний засіб з причепами, шляхом заборони їх відчуження, та відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України 27.08.2010 р. № 51/401/649/471/23/125, передає на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.
На підставі викладеного, керуючись ст. 108, ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
1Клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

2. Накласти арешт на автомобіль марки «Вольво 940», д/н НОМЕР_1 синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , користується яким ОСОБА_10 , шляхом заборони ними розпоряджатися, а саме відчужувати, та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , якому роз`яснити його відповідальність за зберігання прийнятого майна під розписку.

3. Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1