ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2124/18
Провадження №1-кп/477/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві за кримінальним провадженням №ЄДРД 0000836 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2016 року приблизно о 16.00 год., на підґрунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на території земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, належній ОСОБА_8 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході сварки ОСОБА_5 , маючи намір умисно спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження, наніс потерпілому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя та удар рукою по тулубу, після чого ОСОБА_7 , впав на землю на ліву сторону тулуба, а ОСОБА_5 , не припиняючи своїх протиправних дій, сидячи зверху на потерпілому, продовжував наносити йому удари в праву потиличну частину голови, завдавши наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забій м`яких тканин носа, садна шкіри поверхні правої кисті. Травма у вигляді струсу головного мозку, що могла утворитись одномоментно з травмою м`яких тканей голови та (або) носа, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. Садна правої кисті є легкими тілесними ушкодженнями.

За вказане діяння передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини за висунутим обвинуваченням не визнав та пояснив, що 5 вересня 2016 року знаходився на дачній ділянці у матері, куди приїхав близько 11 години. Чув як на сусідній земельній ділянці працювала бензопила. До матері також приходила сусідка на ім`я ОСОБА_9 та на її прохання біля 12 ї години він прийшов на її дачну ділянку, де робив клітки близько до 18-19 години. У цей день потерпілого не бачив, з ним не спілкувався, ніяких тілесних ушкоджень йому не наносив. ОСОБА_7 знімав на свій мобільний телефон на наступний день і ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було.

На підтвердження даних пояснень, захисником обвинуваченого надано та дослідженого в ході судового слідства відеозапис, здійснений, як вказує захисник з мобільного телефона ОСОБА_5 06.09.2016 року, та з якого вбачається, що проводилася зйомка ОСОБА_5 з його персонального телефону потерпілого ОСОБА_7 , який не мав видимих тілесних ушкоджень в області обличчя, при цьому на запис в ході зйомки ОСОБА_7 в провокативній формі підійшов до ОСОБА_5 та пропонував продовжити зйомку, вказуючи руками на область свого обличчя та висловлюючи твердження про побиття щойно його ОСОБА_5 в область голови.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні спростував ці покази обвинуваченого та пояснив, що обвинуваченого знає наглядно. 05.09.2016 року приїхав на земельну ділянку, що знаходиться біля СТ «Заріччя» та що межує з ділянкою Берези, допомагати батькам. В ході роботи побачив ОСОБА_5 , який знімав його на телефон, через що посварилися. Конфлікт відбувся приблизно з 15 до 16 години. ОСОБА_10 перейшов на його ділянку та вдарив його в лице чи у груди, вже не пам`ятає, від чого він упав, а ОСОБА_10 навалився на нього та почав його бити. В цей час приїхав його друг, від чого ОСОБА_10 припинив побої та втік на свою дачну ділянку. Від ударів він ( ОСОБА_11 ) був весь у крові, викликали поліцію. Через нанесені тілесні ушкодження лікувався в Жовтневій центральній лікарні 12 чи 13 днів. Мав струс головного мозку, синці та садна по тілу.

Потерпілим заявлено та підтримано цивільній позов про відшкодування витрат на лікування в сумі 1340 грн., а також у відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн., яку обґрунтовує перенесеними моральними стражданнями від спричиненого фізичного болю, а також завдання травми у виді струсу головного мозку, що змусило його звільнитись з місця роботи, умови якої вимагали від нього значної зосередженості та відповідальності, тобто залишився без засобів до існування, через що став нервовим, погіршилися стосунки в родині, а також не зміг надавати допомогу батькові, який потребував матеріальної допомоги у зв`язку з лікуванням (а.с. 30).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 мати обвинуваченого, пояснила, що 05 вересня 2016 року син ОСОБА_5 допомагав їй по господарству на дачній ділянці. Приїхав біля 11-ї години. Біля 12 години до неї прийшла ОСОБА_13 , яка придбала у неї домашню птицю і попросила її сина допомогти перенести цю птицю. Син пішов з ОСОБА_13 , та їй також допомагав виготовити загорожу для придбаної птиці. Повернувся після 18 години. Про будь-які конфлікти сина зі ОСОБА_7 їй невідомо. У її присутності будь-яких сварок між ними не було.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 05 вересня 2016 року в обід прийшла до ОСОБА_12 на дачну ділянку за попередньою домовленістю та придбала курчат. Попросила ОСОБА_5 допомогли їй перенести придбане. З їх дачної ділянки вони вийшли приблизно о 14 годині. Також ОСОБА_5 допомагав їй влаштувати місце для придбаної птиці. В цей час до неї в гості прийшла подруга ОСОБА_14 та вони спілкувалися протягом деякого часу, разом пили каву. ОСОБА_5 пішов від неї біля 18 години. Про конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 05 вересня 2016 року прийшла на дачну ділянку до подруги ОСОБА_13 приблизно о 16 годині, у якої в цей час працював чоловік. ОСОБА_13 їх познайомила, представила його як сина ОСОБА_12 . Разом вони спілкувалися, пили каву. Пішла від ОСОБА_15 приблизно о 18 годині.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_16 пояснив, що товаришує зі ОСОБА_7 та у вересні 2016 року у період часу з 15 до 18 години, більш точної дати та часу не пам`ятає за минуванням часу, за спільною домовленістю, у справах, приїхав до ОСОБА_7 , який на той час знаходився на земельній ділянці, розташованій біля дачного кооперативу в смт.Воскресенське, де допомагав батькам по господарству. Машину залишив неподалік від поля, та направився до ОСОБА_7 . На межі земельної ділянки із дачними будиночками, на відстані приблизно 50 метрів від себе, він побачив жінку, яка розмахувала палицею, та продовжив наближатись до них, а на відстані приблизно 30-35 метрів від себе побачив як з землі піднявся якийсь чоловік і разом з жінкою направився в бік дачних будинків. В цей же час з землі піднявся ОСОБА_17 та пояснив, що тільки що був побитий сусідами, з якими існує тривалий конфлікт через межу їх земельних ділянок. Чоловіка він бачив лише зі спини, який був з нього зростом, більш плотної статури. Його обличчя він не бачив, в ході досудового розслідування здійснював впізнання за фотознімками лише щодо жінки, яку бачив у полі, чоловіка не впізнавав і впізнати б не зміг. У ОСОБА_18 було видно свіжі сліди побоїв, зокрема садна, подряпини на обличчі та декілька гуль на голові.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 прокурором надано наступні письмові докази.

Щодо дати, часу та місця скоєння кримінального правопорушення надано рапорт чергового Жовтневого РВ від 05.09.2016 року, згідно якого до відділу поліції по телефону о 16-45 годині надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що в СТ «Заріччя» с.М-Погорілове його синові нанесені тілесні ушкодження (а.с. 61).

Зі змісту протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2016 року, ОСОБА_7 заявив про нанесення йому тілесних ушкоджень 05 вересня 2016 року близько 16-30 години в СВТ «Заріччя» наглядно знайомим на прізвище ОСОБА_10 (а.с. 62).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 23.10.2017 року, було оглянуто журнал про невідкладну медичну допомогу №115/о на 40 сторінці якого за №1695 є запис від 05.09.2016 року о 19-04 год. про звернення ОСОБА_7 з діагнозом «ЧМТ, УАГ, забій нирок». Додано копію з даного журналу (а.с. 92-94).

Згідно з протоколом огляду предмету від 23.10.2017 року, було оглянуто журнал з реєстрації амбулаторних хворих №1702 Воскресенська АЗПСМ, на 78 сторінці під №32 наявний запис звернення ОСОБА_7 від 06.09.2016 року (а.с. 95-97).

Відповідно до копії виписки в епікризу №8599/1190, ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Жовтневої ЦРЛ з 08 по 21 вересня 2016 року з діагнозом струс головного мозку, забій м`яких тканин голови (а.с. 33).

За висновками судово-медичної експертизи №236 від 06.09.2016 року, у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у виді садни, забою м`яких тканин носа, садни правої кисті. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та при обставинах, що вказані освідуваним. Експерт вважає, що потерпілому було спричинено не менше двох травматичних дій. Виключається утворення тілесних ушкоджень у виді забою м`яких тканин носа, садни правої кисті, внаслідок падіння з положення стоячи та на площину. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 64).

За даними висновку додаткової судово-медичного експерта № 95 від 13.04.2017 року (а.с. 71), як слідує з наданих медичних документів, у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забою м`яких тканей тім`яної області волосистої частини голови. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, по механізму удару, можливо в строк та при обставинах, що зазначені потерпілим. Враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, потерпілому було нанесено не менше 2-х травматичних дій в область голови. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого за наступним ударом о тверде покриття землю, малоймовірне. З урахуванням зазначених у наданих експерту медичних документах тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку, про можливість виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень в наслідок дії тупих твердих предметів в область волосяної частини голови, можливо при ударах палицею.

За висновком комісійної експертизи №66-К від 10.07.2017 року (а.с. 82), у ОСОБА_7 під час проведення судово-медичної експертизи 06.09.2016 року та під час лікування в травм відділенні ЦРЛ були встановлені і описані такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканих тім`яної ділянки голови, забій м`яких тканин носа, садна шкіри тильної поверхні правої кисті.

Забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забій м`яких тканин носа сліди не менше 2-х ударних впливів тупого твердого предмета на названі області обличчя та голови. Полосовидні садна є слідами одного або декількох впливів на тильну поверхню кисті під кутом або в дотичному напрямку тупого твердого предмета (поверхні). Послідовність виникнення пошкоджень встановити не надається можливим. Травма у вигляді струсу головного мозку могла утворитися одномоментно з травмою м`яких тканин голови та (або) носа, розмежування їх за ступенем тяжкості недоцільно, вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. Садна правої кисті є легким тілесним ушкодженням.

Виникнення всіх пошкоджень у ОСОБА_7 в термін, зазначений в постанові (05.09.2016 р.) не виключається.

Пошкодження в області голови та носа могли виникнути від ударів як кулаком так і палицею, характер цих ушкоджень не містить експертних критеріїв, які дозволили б більш точно встановити особливості травмувавшого предмета.

Локалізація і взаєморозташування ушкоджень не характерні для травми, яка могла бути отримана в результаті падіння на поверхню з положення стоячи. Не надається можливість виключення виникнення при падінні тільки садна на тильній поверхні правої кисті.

Пошкодження м`яких тканин носа могли виникнути при взаєморозташуванні сторін обличчям до обличчя, пошкодження м`яких тканин тім`яної ділянки голови і садна тилу кисті могли виникнути практично при будь-якому взаєморозташуванні сторін.

Пошкодження які були у ОСОБА_7 не характерні для заподіяння власною рукою.

При звичайному перебігу одужання після такого ушкодження, як струс головного мозку, настає в межах 2-х тижнів. Більш тривале лікування може бути обумовлене індивідуальною реакцією на травму потерпілого, тактикою лікарів (і т.д.) Однак ці обставини не можуть бути підставою для зміни оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

За даними протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 23.10.2017 року, ОСОБА_7 серед наданих для впізнання знімків, впізнав у фотознімку із зображенням ОСОБА_5 чоловіка, який 05.09.2016 року разом із ОСОБА_19 наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 100-102).

Стосовно наданого стороною обвинувачення протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 23.11.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 серед наданих фотознімків на одному з них із зображенням ОСОБА_5 впізнав чоловіка, який 05.09.2016 року наносив разом із жінкою тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с. 110-112), то суд критично ставиться до такого протоколу і не може прийняти його як доказ, адже в ході судового слідства, під час допиту свідка ОСОБА_16 , останній зазначив, що обличчя чоловіка, з яким у потерпілого виник конфлікт він не бачив. Під час наближення до ОСОБА_7 , приблизно на відстані 30-35 метрів від нього, чоловік, із яким мав конфлікт потерпілий, піднявся з землі та пішов від нього, при цьому знаходився спиною до свідка ОСОБА_16 , тому впізнати дану особу за обличчям він не зміг би.

Стосовно посилання захисника про неспроможність отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок побиття обвинуваченим ОСОБА_10 05.09.2016 року та недостовірність висновку експерта від 06.09.2016 року, з урахуванням якого проводилась комісійна експертиза, адже, за посиланням захисника на оглянутому в судовому засіданні відеозаписі, що здійснений ОСОБА_10 06.09.2016 року було знято ОСОБА_7 , який не мав будь-яких слідів побиття на відкритих частинах тіла, в тому числі в області носа, тім`яної частини голови та області кисті, то суд критично ставиться до вказаного відеозапису, адже останній не є допустимим доказом на підтвердження тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, що відповідно до положень ст. 242 КПК України встановлюється лише за висновком експерта.

Більш того, окрім даного висновку експерта (від 06.09.2016 року) на підтвердження підстав звернення ОСОБА_7 до лікарні 05.09.2016 року досліджено копію журналу про невідкладну медичну допомогу №115/о на 40 сторінці якого за №1695 є запис від 05.09.2016 року о 19-04 год. про звернення ОСОБА_7 з діагнозом «ЧМТ, УАГ», а також його звернення до лікарні наступного дня 06.06.2016 року.

Стосовно тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, що мали місце у ОСОБА_7 також проведені експертні дослідження, зокрема від 13.04.2017 року № 95 та комісійна експертиза від 10.07.2017 року № 66-к, при цьому експертиза від 13.04.2017 року проведена на підставі медичних документів, а експертиза від 10.07.2017 року проведена, в тому числі з урахуванням медичних документів під час лікування потерпілого в травм відділенні ЦРЛ.

За такого, у суду не виникає сумнівів щодо достовірності вказаного експертного дослідження.

Відеозапис, наданий стороною захисту лише свідчить про існування неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим. В той же час, запис сформовано на диску 27.10.2017 року, та встановити час проведення відеозапису на первинному носії не є можливим.

Стосовно показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , то суд ставиться до їх показів критично, адже останні надані щодо подій, які мали місце більше як за два 2 роки до часу їх допиту судом, при цьому свідки не надали переконливих пояснень про запам`ятовування подій дня саме 05 вересня 2016 року, які для цих осіб були буденними та не визначалися незвичайними подіями.

Стосовно протоколів слідчого експерименту від 07.02.2017 року та від 15.05.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_7 що надані прокурором в якості доказів, то останні не місять даних щодо відтворення подій, які відбувалися в ході проведення слідчого експерименту, а диски відеозапису даного слідчого експерименту, долучені до протоколу, не були досліджені під час судового слідства, клопотань щодо цього учасниками судового провадження не заявлено.

Аналізуючи в сукупності надані письмові докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставини події та скоєння кримінального правопорушення невеликої тяжкості, наслідки, що настали, та з урахуванням положень ст.ст. 50, 65 КК України, вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу.

В той же час, події, винним у яких визнано ОСОБА_5 , мали місце 05.09.2016 року. За ч.2 ст.125 КК України передбачене покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт, арешту та обмеження волі, отже таке діяння відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості (ст.12 КК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

За наведеного, строк притягнення ОСОБА_20 до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні станом на час постановлення вироку минув.

Посилання прокурора про зупинення процесуальних строків у даному кримінальному провадженні у зв`язку з розшуком обвинуваченого та через що, строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого не сплив, то суд вважає необхідним надати оцінку обставинам, що стали підставою для зупинення провадження.

Так, повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено 11.12.2017 року, проте підозрюваному особисто не вручене, направлено поштою. Вже наступного дня ОСОБА_5 оголошено у розшук (а.с. 116). До цього часу будь-які данні про статус ОСОБА_5 як підозрюваного чи обвинуваченого в матеріалах справи відсутні. Сам ОСОБА_5 пояснював про те, що не знав про відкриття кримінального провадження відносно нього, за його участю будь-яких слідчих дій не проводилось, повісток він не отримував, про перебування його у розшуку обізнаний не був. За наведеного об`єктивних підстав для оголошення розшуку ОСОБА_5 не вбачалося та вказані документи щодо зупинення провадження та підстав такого зупинення не свідчать саме про ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду, як то передбачено ч.2 ст. 49 КК України.

Згідно висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019 року, виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, враховуючи відсутність клопотань про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, наполягання обвинуваченого на його невинуватості та постановлення виправдовувального вироку, таке звільнення вирішується при постановленні обвинувального вироку, зокрема суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ст.49, ч.5 ст.74, КК України може звільнити від нього засудженого.

За наведеного, враховуючи, що на час постановлення вироку минули строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, відсутність неспростовних доказів ухилення обвинуваченого від органів досудового слідства у даному провадженні, суд вважає наявність, визначених п.2 ч.1 ст.49 КК України підстав звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Стосовно заявленого та підтриманого в ході розгляду справи ОСОБА_7 цивільного позову про стягнення з ОСОБА_5 на його користь матеріальних витрат з лікування внаслідок нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в сумі 1340 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн., то, з урахуванням наданих доказів щодо призначеного лікування (а.с. 33) та доказів з витрат на придбання лікарських препаратів (а.с. 39), відповідно до ст.128 КПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути у відшкодування матеріальних витрат з лікування на суму документально підтверджених витрат, а саме в розмірі 1 111 грн. 23 коп.

Щодо заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, які потерпілий обґрунтовує перенесеним фізичним болем від отриманих тілесних ушкоджень, а також необхідністю звільнення з місця роботи через отримання травми у виді струсу головного мозку, тобто залишення без засобів до існування, через що став нервовим, погіршилися стосунки в родині, а також не зміг надавати допомогу батькові, який потребував матеріальної допомоги у зв`язку з лікуванням, то потерпілим не доведено настання таких наслідків як звільнення з місця роботи саме через отримані травми та взагалі його перебування у трудових відносинах на час вище вказаних подій. Стосовно відсутності можливості надання допомоги хворому батькові, то надані ним довідки стосовно стану здоров`я ОСОБА_8 датовані 2011 та 2018 роками, тобто поза періоду цих подій, також доказів щодо перебування ОСОБА_8 на утриманні сина ОСОБА_7 потерпілим не надано. Стосовно нервовості та погіршення стосунків у родині, то останні не можуть розцінюватись судом як пов`язанні із завданням потерпілому тілесних ушкоджень.

Безперечно, що через нанесені тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_7 зазнав фізичного болю, проходив нетривале лікування, як сам він зазначив 12-13 днів, тобто такі події не могли викликати серйозних та тривалих змін у його звичайному ритмі життя. З урахуванням наведеного, а також принципів розумності та співмірності, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд вважає необхідним у відшкодування потерпілому моральної шкоди стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 49, 74 КК України, ст. ст.128, 366, 367, 374 КПК України,

З А С УД И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт виданий Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області ЕО 826319 від 16.05.2000 року, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.01.2002 року Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області, у відшкодування матеріальних витрат 1 111 (одну тисячу сто одинадцять) грн. 23 коп., та у відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1