Справа № 333/2368/17
Провадження №1-кп/333/204/20
ВИРОК
Іменем України
16 березня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородіно Тарутинського району, Одеської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, який не має на утримання дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого:
15.05.2014 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки. Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2014 р. скасовано вироком апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 р. та на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 роки, з позбавленням спеціального звання старший сержант міліції,
обвинуваченого у вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 р. в період часу з 06 години 55 хвилин по 07 годину 10 хвилин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, під виглядом власника транспортного засобу проник на охоронювану автомобільну стоянку, яка розташована по вул. Космічна, 119 в м. Запоріжжі, ліворуч від входу до розважального центру «Космос сіті», запримітив автомобіль «Skoda Oktavia», сірого кольору, без реєстраційних номерних знаків, вартістю 241 211,30 грн., який належить ОСОБА_7 . Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, за допомогою заздалегідь приготовленого предмету скоєння злочину, а саме - ключа, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, сів за кермо, вставив ключ до замку запалювання, привів двигун у роботу та рушив по вул. Космічна у напрямку автодороги Харків-Сімферополь і далі по вказаній автодорозі до с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, де був затриманий працівниками поліції.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаялася, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що він дійсно вчинив угон автомобіля проникнувши на охоронювану автостоянку.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, на суворому покаранні не наполягав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч 2 ст. 289 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 судом визнається рецидив злочину.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи обтяжуючі покарання обставин, раніше судимого за тяжкий злочин у сфері службової діяльності, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інші обставини справи суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього не можливо без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин - 14.04.2017, тобто після постановлення вироку апеляційним судом Запорізької області від 27.04.2015 та до повного відбуття покарання за вказаним вироком, суд у відповідності до ст. 71 КК України остаточно призначає покарання за сукупністю вироків.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Враховуючи, що обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано 14.04.2017 з наступним обранням йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає, що йому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання і після 21.06.2017 року, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 93 708 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач ( ОСОБА_7 ) посилається на те, що 31.01.2017 автомобіль «Skoda Oktavia» було вперше викрадено. У зв`язку з чим, на його розшук ОСОБА_7 понесені наступні витрати:

-10 000 грн. за опублікування Інтернет оголошень та у програмі «Алекс Газета» щодо зникнення вказаного транспортного засобу;

-7 500 грн. за користування послугами поліграфолога;

-10 000 грн. витрати на пальне.

Крім того, після того, як викрадений автомобіль «Skoda Oktavia» був знайдений 12.04.2017 позивач вказує, що виявив зміну зимової гуми та дисків на вказаному автомобілі, наявність подряпин, пошкоджень на склі, крилах, бампері, даху, замків та сигналізації, відсутність вогнегаснику, знаку аварійної зупинки, наборів ключів, дротів прикурювання, карти пам`яті, пристрою Bluetooth модуль Novero, зарядного пристрою на телефон, тримача під телефон, Fm модуля.

Таким чином, за змістом позовних вимог, загальна сума понесених витрат за розрахунком позивача складає 65 808 грн., з яких: 10 000 грн. витрати на зимову гуму; 15 308 грн. витрати на заміну скла в машину, ремонт пошкоджених деталей транспортного засобу; 5 500 грн. витрати на купівлю вогнегаснику, знаку аварійної зупинки, наборів ключів, дротів прикурювання, карти пам`яті, пристрою Bluetooth модуль Novero, зарядного пристрою на телефон, тримача під телефон, Fm модуля; 35 000 грн. витрати на заміну замків та сигналізації.

Розглянувши заявлені вимоги в наведеній вище частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як встановлено судом, обвинувальний вирок суду щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення по епізоду, що відбувся 31.01.2017 відсутній.
З огляду на викладене, враховуючи, що предметом розгляду цього кримінального провадження не є епізод від 31.01.2017 та матеріалами кримінальної справи за №333/2368/17 доведена вина ОСОБА_5 саме у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України від 14.04.2017, судом відмовляється у задоволенні вимог в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 93 308 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення 400 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з проведеною оцінкою транспортного засобу «Skoda Oktavia».

З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2017 спеціалістом-автотоварознацем здійснено експертне дослідження автомобіля «Skoda Oktavia» з метою визначення його оціночної вартості, за наслідками якого складений висновок від 27.04.2017 № 46. Крім того, відповідно до копії квитанції від 27.04.2017 № 46, ОСОБА_7 сплачено суму коштів в розмірі 400 грн. за проведене автотоварозначе дослідження транспортного засобу «Skoda Oktavia».

За таких обставин, враховуючи, що витрати в сумі 400 грн., понесені позивачем у зв`язку з проведеним автотоварознавчого дослідження автомобіля «Skoda Oktavia» підтверджуються матеріалами цієї справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого, судом враховано характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, тривалість часу для пошуку автомобіля, порушення звичайного укладу життя у зв`язку із необхідністю розшуку транспортного засобу, психологічні хвилювання та тривоги потерпілого.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково в сумі 10000 грн. У задоволенні іншої частини вимог відхиляється через недоведеність.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судових експертизи вартість якої складає 1 498,40 грн.
Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи що зазначені експертизи було проведено експертами спеціалізованих державних установ, тому підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_5 , витрати за проведення судових експертиз.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначитипокарання:

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 р. та за сукупністю вироків остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді 5 років 10 місяці 4 дня позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 роки та з позбавленням спеціального звання старший сержант міліції.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 14 квітня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2017 року по 16 березня 2020року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 відбув призначене судом покарання, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 , який утримується в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України негайно після проголошення вироку, як такого, що повністю відбув покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 93 708 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 400 (чотириста) грн. 00 коп. майнової шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1 498 (одна тисяча чотириста дев`яносто вісім) грн. 40 коп.
Речові докази:
- диск DVD-RW з відеозаписами, наданим потерпілим ОСОБА_7 залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ніж довжиною 26 см, упаковано до СП № 4231329, дерев`яна бита, упакована до поліетиленового пакету чорного кольору, опечатана биркою, державні номерні знаки для транспортних засобів «ВН 9710 ЕЕ», « НОМЕР_1 », « НОМЕР_2 » упаковано до картонної коробки, опечатано биркою, радіостанція «Twin talker 1100», упаковано до СП № 4231316, відео реєстратор «Falkon» з картою пам`яті «Micro-SD», упаковано до СП № 4231328, липкі бирки з маркувальними позначками «TMBBE41Z2CB151316 «Skoda Auto» у кількості 2 шт. упаковано до СП № 4280265; СП № 4231330, 15 слідів папілярних візернуків, упаковані в спец пакет № 4231295, державний номерний знак ТЗ (Польша) RDE06008, упакована до поліетиленового пакету чорного кольору, опечатана биркою; резинові килим з фрагментами ґрунту, вилучений із під ніг водійського сидіння «Skoda», упакований до СП № НОМЕР_3 , змив ДНК, упаковано до паперового конверту; мікрочастини з водійського сидіння, упаковано до СП № НОМЕР_4 ;мікрочастини з поверхні рулевого колеса, упаковано до СП № НОМЕР_5 ; липка бирки з маркувальними позначками «TMBBE41Z2CB151316 «Skoda Ovito» у кількості 1 шт., упаковано до СП № 4280263; 12 слідів папілярних візерунків, 8 слідів упаковані до СП № 4280259, 4 слідів упаковані до СП № 4280250, пристрій «GPS Tracker» чорного кольору, ключ від автомобіля «Skoda», передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- страховий поліс № АК/0907629 на ім`я ОСОБА_8 , упаковано до СП № 4231296, переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати ОСОБА_8 за належністю;
- мобільний телефон «Lenovo» IMEI-1: НОМЕР_6 IMEI-2: НОМЕР_7 , в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 4c» НОМЕР_7 , в корпусі чорно білого кольору, передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати ОСОБА_5 за належністю;
грошові кошти в розмірі 390 грн. купюрами номіналом: 200 грн. ПА3939417, 100 грн. ЕВ9541005, 50 грн. ТА6465655, 2 купюри по 20 грн. ТМ6885935, СЖ6405869, передані на відповідальне зберігання до УЛМТЗ ГУНП в Запорізькій області через відповідальну особу передати ОСОБА_5 за належністю;
автомобіль «Skoda Oktavia» в кузові сірого кольору, номер кузова НОМЕР_8 , мобільний телефон «Samsung Duos» в корпусі чорного кольору, зарядний пристрій «Power bank Nomi», упаковано до СП № 4280264, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.
автомобіль «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_9 , в кузові сірого кольору, один ключ з брелоком сигналізації від автомобіля повернути власнику транспортного засобу за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1