ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №308/13494/19, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 19.11.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степок, Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовеця військової служби за контрактом Збройних Сил України, заступника командира бойової машини навідник-оператор 3 гірсько-піхотного взводу, 5 гірсько-піхотної роти 2 гірсько-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, близько 10:00 год. 29.01.2018 року самовільно залишив розташування 2 гірсько-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та без поважний причин перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання у АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 09:00 год. 19.11.2019 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості. Угода укладена 13.02.2020 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 . Угода підписана учасниками та захисником обвинуваченого ОСОБА_4 . Сторони дійшли згоди щодо виду та розміру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав:

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим є тяжким злочином.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України, що полягає у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч.3 ст.408 КК України, тобто, дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, від 13 лютого 2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001270 від 19.11.2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5/п`ять/років.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в 3/три/роки, якщо він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, згідно ст.76 КК України, а саме :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому обраховувати з моменту оголошення вироку.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_6 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1