Справа № 456/1345/20
Провадження № 1-кп/456/313/2020
ВИРОК

іменем України

05 травня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000147 від 06.02.2020р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 , 05.02.2020 близько 17:00 години, перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , де на подвір`ї побачив зачинене на засувний замок гаражне приміщення, що належить ОСОБА_5 , та в цей час у нього виник умисел на проникнення до вказаного приміщення з метою вчинення крадіжки. В подальшому, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись що його дій ніхто не бачить, таємно, відкрив засувний замок та незаконно проник у середину гаражного приміщення, звідки викрав один моток канату сталевого дротяного діаметром 10,5 мм, довжиною 33,80 м, вартістю 1324, 96 гривень та один моток канату сталевого дротяного діаметром 10,5 мм, довжиною 33,87 м, вартістю 1327,70 гривень, які знаходилися на землі та належали ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 , тримаючи два мотка канату у руках, вийшов з гаражного приміщення та направився на вихід за межі подвір`я, де в цей час був виявлений та зупинений ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 намагався завдати ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 2652, 66 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що 05.02.20р. їхав в реабілітаційний центр в м.Івано-Франківськ та в м.Стрию чекав на електропоїзд., був вільний час і він гуляв по місту. Побачив у дворі гараж, де зайшов та відкрив його і звідти забрав троси однак, в цей час на машині під?їхав власник і його затримав, просить суворо не карати, не позбавляти його волі, на даний час проходить реабілітацію від алкозалежності.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що претензій до обвинуваченого не має, при обранні покарання покладається на думку суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у інше приміщення, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.ст. 75-78 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на два (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1256 (одна тисяча двісті п?ятдесять шість) грн. 08 коп.

Речові докази:

- два мотки ліфтового тросу, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у його власності;

- диск із відеозаписом залишити при справі.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1