Справа № 297/603/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 квітня 2020 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , винесене по кримінальному провадженню №0000191 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Клинова Гора, Виноградівського району, яка зареєстрованої за адресою в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , не заміжню, не працюючу, раніше судиму 27 січня 2020 року Берегівським районним судом за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненої з іспитовим строком на 2 роки, громадянки України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.152 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що 09 березня 2020 року близько 01.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в жилій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення відносно ОСОБА_9 дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті.

З метою реалізації задуманого, ОСОБА_5 спочатку спровокувала сутички з потерпілим ОСОБА_9 , під час якої умисно нанесла останньому невстановлену кількість ударів руками та ногами по різним частинам тіла, після цього схилила ОСОБА_8 до насильницьких дій, в результаті чого останній схопив віник з дерев`яною ручкою, який стояв в кімнаті біля вхідних дверей, яким умисно наніс невстановлену кількість ударів потерпілому ОСОБА_9 в область голови, а саме по обличчю останнього, який в той час знаходився в сидячому положенні, від чого потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу, опершись в неї кистями рук та колінними суглобами.

Після цього, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний намір до кінця, використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним дій, діючи умисно, роздягнула потерпілого, знявши з нього штани та нижню білизну, схилила ОСОБА_8 роздягнутися також, після чого останній оголивши свій статевий орган, без згоди потерпілого, ввів його в анальний отвір останнього та здійснив з ним статевий акт, намагаючись викликати у себе статеве збудження.

Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний намір до кінця, схопила віник з дерев`яною ручкою, та використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , без згоди потерпілого, ввела, невстановлену кількість разів, дерев`яну ручку вищевказаного віника, в анальний отвір останнього.

В результаті вищевказаних дій сексуального характеру, ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: «саден голови, грудної клітини, лівої кисті та колінних суглобів, синців повік лівого ока та переносиці, а також травматичного пошкодження прямої кишки, дифузійного перитоніту», які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх виникнення, що підтверджується висновком експерта № 23 від 13.03.2020 року.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується: - протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр-на ОСОБА_9 від 12.03.2020 року, - протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.04.2020 року, а також іншими доказами.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

08 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинила умисний злочин, передбачений ч. 5 ст. 152 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливого тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а в разі доведення її вини в ході судового слідства, останній загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, слідство вважає, що є ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 , залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування, може вчинити інше правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, тому наявні підстави для не визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання. Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 обґрунтував тим, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинила злочин під час відбування іспитового строку, може впливати на свідків, потерпілого, знищити або спотворити речові докази. У зв`язку з наведеним, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Слідчий ОСОБА_4 також підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просив у клопотанні відмовити, вважав, що запобігти наведеним органом досудового слідства ризикам може і обрання запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні вирішення даного клопотання залишила на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 10 до 15 років та при вчиненні злочину було застосовано насильство.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи факт того, що ОСОБА_5 ніде не працює, вчинила злочин під час відбування іспитового строку, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення або спотворення речей, існування ризику її переховування від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілого, тому слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Клинова Гора, Виноградівського району, зареєстрованої за адресою в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, терміном на 60 (шістдесят) діб, який обчислювати з моменту взяття його під варту.

Строк дії ухвали закінчується 08 червня 2020 року о 11:00 годині.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1