Номер провадження: 11-кп/813/282/20
Номер справи місцевого суду: 502/626/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000089 від 13.02.2018 року, -

встановив:
22.06.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді ОСОБА_2 передано кримінальне провадження №0000089 внесене до ЄРДР 3.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , який ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.05.2020 року оголошений у розшук у зв`язку з його ухиленням від суду.

22.06.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшов протокол затримання ОСОБА_7 о 07:30 год. 22.06.2020 року та обвинувачений ОСОБА_7 доставлений до Одеського апеляційного суду.

22.06.2020 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування обвинуваченого від суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подане ним клопотання, обвинуваченого, який заперечив проти клопотання прокурора та повідомив, що не з`являвся до апеляційного суду з тих причин, що не був обізнаним про його виклики, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, суду слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений пояснив, що не був обізнаний про його виклики до апеляційного суду, та не мав наміру переховуватись від суду з будь-якою метою.

Прокурором на спростування такої позиції обвинуваченого не було надано будь-яких переконливих доказів. Доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 дійсно був обізнаний про його виклики до апеляційного суду також не містять матеріали кримінального провадження.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора наведені в клопотанні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки прокурором не було доведено, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від суду, перешкоджав кримінальному провадженню, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

З урахуванням того, що прокурором не було доведено, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, до нього, як до осби, яка обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, в розумінні положень ч.2 ст.183 КПК України взагалі не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з цим, з урахуванням того факту, що апеляційний розгляд ще не закінчений, обставини кримінального провадження, у якому ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні злочину невеликої тяжкості, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого на стадії апеляційного розгляду, запобігання ризику переховування від суду та забезпечення можливості повному та всебічному розгляду справи апеляційним судом в розумні строки, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого, запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Прокурор даних обставин не заперечував.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права обвинуваченого на свободу шляхом обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії судового розгляду, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000089 від 13.02.2018 року обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 22.08.2020 року, включно, із забороною залишати житло де він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21:00 до 07:00 години наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожним викликом суду; 2) не відлучатися з місця проживання, в якому він перебуває під домашнім арештом, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 22 червня 2020 року та закінчується 22 серпня 2020 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати начальнику Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4