Провадження № 1-кс/470/22/20
Справа № 470/116/20
У Х В А Л А
20 лютого 2020 року смт. Березнегувате

Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року слідчий СВ Снігурівського ВП звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке погоджено прокурором, у якому зазначив, що 18 лютого 2020 року до чергової частини Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від мешканки смт.Березнегувате Миколаївської області ОСОБА_4 з проханням притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 17.02.2020 року близько 14 години перебуваючи на території домоволодіння заявниці, розташованого по АДРЕСА_1 , таємно шляхом злому замка гаража намагалася вчинити крадіжку металобрухту.

18 лютого 2020 року за даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000045 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України.

Того ж дня під час огляду місця події території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , виявлено металевий візок, який опечатано биркою № 1 та вилучено до Березнегуватського ВП. (а.с.5,6-7)

Постановою слідчого СВ Снігурівського ВП від 18.02.2020 року даний металевий візок визнано речовим доказом. (а.с.8).

Під час допиту в якості потерпілої, ОСОБА_4 пояснила, що 17.02.2020 року близько 16 години, її невістка ОСОБА_5 разом з сином ОСОБА_6 проїжджали повз територію їхнього домоволодіння по АДРЕСА_1 і помітили у дворі невідомого чоловіка, який намагався викрасти металобрухт. ОСОБА_6 вирішив завадити цьому, однак невідомий побачивши його, побіг в сторону заднього подвір`я та перелізти через паркан, покинув територію їхнього домоволодіння. Вже 18.02.2020 року вони помітили, що приміщення гаражу є відчиненим, замка, яким зачинявся гараж, немає, а посеред подвір`я у мішку складений металобрухт. Крім того, поруч біля гаражу стояв металевий візок, який не належить ані потерпілій, ані її родині. (а.с.9-10).

Допитаний під час досудового розслідування свідок ОСОБА_7 пояснив, що в середині січня 2020 року на пункт прийому металобрухту в смт.Березнегувате, де він працює приймальником, прийшов громадянин ОСОБА_8 із візком, виготовленим із дитячої коляски, на якому була купа різного металобрухту. Крім того, зазначив, що ОСОБА_8 неодноразово привозив до пункту металобрухту на вказаному візку різні металеві вироби.(а.с.11).

Посилаючись на те, що вилучений металевий візок має значення речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий СВ просив накласти на нього арешт для забезпечення

його подальшого зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Березнегуватського ВП під час розслідування кримінального провадження № 0000045 від 18.02.2020 року, до його скасування.

Слідчий СВ Снігурівського ВП ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив здійснювати судовий розгляд за його відсутності, про що зазначив у відповідній заяві. (а.с.13).

Потерпіла ОСОБА_4 надала до суду письму заяву, в якій просила розглядати клопотання про арешт майна за її відсутності та не заперечувала проти його задоволення.(а.с.15).

Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає доцільним розглянути зазначене клопотання, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та матеріали долучені до нього, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Суд доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки таке вилучене майно, а саме металевий візок можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд доходить висновку про доцільність задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 107, 170 173, 175, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000045 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на металевий візок, який опечатано биркою № 1 та вилучено в ході огляду місця події від 18 лютого 2020 року за адресою АДРЕСА_1 для подальшого зберігання у камері зберігання речових доказів Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, як речового доказу під час розслідування кримінального провадження за № 0000045 від 18.02.2020 року до його скасування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника-володільця майна, що не був присутній під час розгляду.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня направити власнику майна, у якого було вилучено майно, слідчому та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1