П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 638/991/15-к

провадження № 51-3496 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року стосовно ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Апеляційний суд Харківської області 27 березня 2017 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову скасував, ухвалив новий, яким призначив ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
25 квітня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року вказану заяву засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, які її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із постановленим стосовно ОСОБА_6 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви його підзахисного про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду, оскільки на даний час існують достатні підстави для його перегляду. Зокрема, постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року рішення суду апеляційної інстанції від 17 серпня 2016 року про визнання договору дарування недійсним, яке стало підставою для призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання, скасовано, також останнім в повному обсязі виконані зобов`язання за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_8 . Зазначені обставини, на думку захисника, є нововиявленими та достатніми для перегляду призначеного ОСОБА_6 покарання.
Від представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_6 без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити без зміни постановлену стосовно ОСОБА_6 ухвалу суду апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, системне тлумачення положень статей 459, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

За матеріалами провадження встановлено, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року за нововиявленими обставинами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведена засудженим обставина, а саме, скасування судового рішення, яке було враховано судом апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_6 більш суворого покарання, не є підставою для перегляду судового рішення.

При цьому суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив про те, що при призначенні ОСОБА_6 покарання були враховані й інші обставини, крім указаного рішення в цивільній справі.

Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції і вважає його достатньо вмотивованим.

Розгляд кримінального провадження за нововиявленими обставинами здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Що стосується посилання сторони захисту на нововиявлену обставину - повне відшкодування ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 завданих збитків, то Суд зауважує, що дана обставина також не є нововиявленою в розумінні ст. 459 КПК України.

Зазначені захисником обставини не існували на момент ухвалення 27 березня 2017 року вироку суду апеляційної інстанції, виникли вже після розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 і по своїй суті є новими, а не нововиявленими.

Судом не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що, на думку засудженого, належить переглянути.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказував захисник, Судом не встановлено.

Керуючись статтями 441, 442, 459, 467 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року стосовно ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3