Справа № 635/214/20
Провадження по справі №1-кс/635/165/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Люботин Харківського області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України,-

встановив:

27 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні Слідчого відділу Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 03 січня 2020 року, близько 02 год. 00 хв., (точний час встановити під час досудового слідства не виявилось можливим), діючи спільно та за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , приїхали до тимчасово залишеного без нагляду на узбіччі автодороги сполученням «Київ - Харків» неподалік від повороту на м. Люботин, Харківської області автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_8 , де, реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, з салону автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 » демонтували, і таким чином викрали автомагнітолу ТМ «KENWOOD», модель KDC 317U, вартістю 672,42 грн. та трьохполосну коаксильну автомобільну акустичну систему ТМ «HANTOM», модель TS 6936, вартістю 376,65 грн.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1049, 07 грн.

Крім того, 03 січня 2020 року в період часу з 02 год. 30 хв. по 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшого розукомплектування та продажу авто запчастин, на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , приїхали до тимчасово залишеного без нагляду на узбіччі автодороги сполученням «Київ - Харків» неподалік від повороту на м. Люботин, Харківської області, автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_8 , де, реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх протиправними діями, направленими на незаконне заволодіння транспортним засобом, ніхто не спостерігає, діючи повторно, спільно та узгоджено, за допомогою троса, автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , відбуксували автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_8 , додому до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого продажу автозапчастин, розукомплектували автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_8 .

16 січня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зауважив, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто у вчиненні середньої тяжкості злочину, а також ч. 2 ст. 289 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, родини та утриманців не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Крім цього, орган досудового розслідування в обґрунтування п.5 ч.1 ст.177 КПК України посилається на те, що останній не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, а тому може вчинити нові корисливі злочини.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання з посиланням на наявність підстав застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 не заперечував проти заявленого клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши в судовому засіданні доводи, надані сторонами кримінального провадження, дослідивши матеріали, подані разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного.

ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також ч. 2 ст. 289 КК України, тобто, незаконному заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, матеріали кримінального провадження, на які посилався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Згідно частини першої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінивши всі обставини та беручи до уваги, що підозрюваний не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а у разі перебування підозрюваного без застосування запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, а у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку, вчинити аналогічні умисні злочини, слідчий суддя вважає доведеним, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбаченні частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 179, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язку до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, а саме, до 16 березня 2020 року включно.

Ухвалу суду для виконання направити до Люботинського ВП Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1