В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002904 від 10 квітня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці, Хмельницької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із загальною середньою освітою, не одруженого, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27 квітня 2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 10 квітня 2019 року в 09 год 00 хв, за адресою: м. Київ, вул. Чудновського, 5, проходячи біля паркану, на землі виявив три згортки фольги з кристалічною речовиною світлого кольору.
Після цього, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне, повторне придбання та зберігання наркотичного засобу метадон.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 помістив вказані згортки до власної куртки, в яку був одягнений, тим самим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу метадон та почав незаконно його зберігати з метою власного вживання, без мети збуту.
В подальшому 10 квітня 2019 року, в період часу з 11 год 58 хв до 12 год 30 хв під час проведення особистого обшуку за адресою: м. Київ, вул. Г.Чупринки, 2а, у ОСОБА_3 вилучено з лівої кишені куртки 3 згортки фольги, в яких знаходилась кристалічна речовина світлого кольору та по дві таблетки білого кольору у кожній, що містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,258 г.
Згідно висновку експерта № 11-2/2945 від 03 червня 2019 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий засіб дифенгідрамін (димедрол), маса метадону (фенадону) в наданих речовинах становить 0,061 г, 0,102 г, 0,095 г, маса дифенгідраміну (димедролу) в наданих речовинах становить 0,190 г, 0,115 г, 0,106 г. Надані на дослідження таблетки білого кольору круглої форми містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Маса дифенгідраміну (димедролу) в наданих таблетках становить 0,092 г, 0,090 г, 0,097 г, 0,089 г.
Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено в «Таблиці №2» є наркотичним засобом.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 грама.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що приблизно о 09 год 00 хв 10 квітня 2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Чудновського, 5, помітив біля паркану на землі три згортки фольги з метадоном, після чого поклав їх до кишені штанів, а згодом був затриманий працівниками поліції. Наркотичний засіб використовував для власного вживання без мети збуту. Із зазначених підстав просив суворо не карати його.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації у м. Хмельницький, та місце проживання у м. Києві раніше судимий, не працює; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України від 27 квітня 2018 року засуджено до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а дане кримінальне правопорушення вчинене 10 квітня 2019 року під час іспитового строку, тому у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України ОСОБА_3 потрібно призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднати до покарання, призначеного даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його затримання за ст. 208 КПК України, а саме 10 квітня 2019 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: згортки, що містять наркотичний засіб метадон, масою 0,386 г, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві (квитанція №014679) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1 884 грн 12 к., за проведення експертизи № 11-2/2945 від 03 червня 2019 року, на користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1