Справа № 740/507/20
Провадження № 1-кп/740/207/20
ВИРОК

іменем України

15 травня 2020 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2020 року за №0000044, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 18 лютого 2008 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.121, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 07 років позбавлення волі, 29 січня 2015 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186 КК України до 05 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 04 липня 2019 року, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
встановив:
ОСОБА_3 07 січня 2020 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в районі залізничних колій поблизу вул.Заслонова м.Ніжина Чернігівської області, помітив ОСОБА_5 , яка йшла попереду нього, після чого, наздогнавши її, умисно, з корисливого мотиву, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , схопив її за шию та повалив на землю, після чого відкрито, повторно заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_5 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6 А», вартістю 1570 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у загальному розмірі 4070 грн..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, які ним не оспорюються, визнав вину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 , зобов`язався відшкодувати їй шкоду, просив суворо не карати, показавши, що спонтанно зірвав сумку у потерпілої, в якій були гаманець із грошима та мобільний телефон, сумку та гаманець викинув, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення 4070 грн. матеріальної шкоди визнав повністю.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого є доказами згідно ст.ст.84, 95 КПК України. Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), належного потерпілій ОСОБА_5 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчинений повторно.

Обставина, яка пом"якшує покарання,-щире каяття, обтяжуючі обставини,-рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із незаконним посяганням на приватну власність і має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який має 29-річний вік і раніше притягувався до кримінальної відповідальності із відбуванням покарання у виді позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення через незначний період після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його схильність до вчинення кримінально-караних дій, не одружений, не працює, є працездатною особою, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро кається у скоєному, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої.

Також судом враховується досудова доповідь Носівського РС ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 23 березня 2020 року, згідно якої щодо обвинуваченого ОСОБА_3 визначені високі рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення останнього без позбавлення чи обмеження волі не можливе і становить небезпеку для суспільства.

Враховуючи сукупність всіх обставин кримінального провадження, мотив кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, тяжкості та спричинених наслідків, особу винного, наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, думку потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 4070 грн. матеріальної шкоди. Даний позов в судовому засіданні підтриманий потерпілою та визнаний повністю обвинуваченим, що є підставою для задоволення позову повністю, оскільки згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 із врахуванням протоколу затримання від 30 січня 2020 року, підлягає обчисленню з 30 січня 2020 року.

Витрати на залучення експерта у розмірі 471 грн. 03 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.
Суворість призначеного покарання свідчить про наявність небезпеки переховування обвинуваченого від правосуддя та вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, підлягає залишенню без зміни до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30 січня 2020 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 4070 (чотири тисячі сімдесят) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 471 (чотириста сімдесят одну) грн. 03 коп. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_7 .