УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому матеріали за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому у кримінальному провадженні №0000872 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України,

встановив:

29.11.2019 року на розгляд слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , яка полягала у відмові у визнанні потерпілим, в якій скаржник посилається на те, що слідчий незаконно відмовив йому у цьому, чим позбавив доступу до правосуддя та прав належних потерпілому. З огляду на викладене, ОСОБА_3 , просить його скаргу задовольнити.

Скаржник в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження скарги, та надані матеріали кримінального провадження №0000872 від 06.11.2019 року, приходжу до наступного висновку.

Слідчими Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000872 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, порушення недоторканості приватного життя, що полягало у збиранні, зберіганні та поширенні конфіденційної інформації заступником начальника ГУНП в Житомирській області.

15.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про визнання його потерпілим, а також про вчинення слідчих дій.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 20.11.2019 року направив скаржнику повідомлення, в якому зазначив, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні наділений правами заявника, а тому не уповноважений подавати слідчому, прокурору клопотання про виконання будь-яких процесуальних та слідчих дій.

Ч.5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п.4 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки.

Зважаючи на наявні матеріали кримінального провадження, а також вимоги ч.5 ст.55 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було дотримано вимог зазначеної статті, зокрема що стосується винесення вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, яка винесена не була, з огляду на що вимоги скаржника в цій частині є обґрунтованими.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В силу п.5 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя позбавлений можливості прийняти рішення інше ніж визначено ч.2 ст.307 КПК України, а тому в задоволенні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого винести постанову про визнання скаржника потерпілим слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.11.2019 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000872 від 06.11.2019 року та за наслідками його прийняти одне із рішень передбачених ст.55 КПК України.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: