Справа № 446/1646/19
ВИРОК
16.06.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, уродженця м.Львова, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,
сторони обвинуваченняпрокурора: ОСОБА_4
представника служби в справах дітей: ОСОБА_5
представника сектору превенції: ОСОБА_6
сторони захисту- адвоката: ОСОБА_7
законного представника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9

неповнолітній ОСОБА_9 11 липня 2019 року близько 21 години, знаходячись біля магазину Мій магазин, що по вул. Данила Галицького, 16, в м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузького району Львівської області, під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно за допомогою скляної пляшки, наніс своєю правою рукою останньому один удар в потиличну ділянку голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного садна в потиличній ділянці голови по центрі, що відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Крім цього, неповнолітній ОСОБА_9 30 грудня 2019 року близько 21.33 години, перебуваючи в приміщенні супермаркету Рукавичка, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 42, м. Кам`янка-Бузька, Львівської області на підлозі між торговельним прилавком та холодильною камерою виявив без догляду власника гаманець, під час огляду якого побачив пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , грошові кошти та банківські картки і у нього раптово виник корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами та банківськими картками. У подальшому, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вийняв із гаманця грошові кошти в сумі 230 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму. Разом з цим, ОСОБА_9 30.12.2019 року близько 21.33 години, перебуваючи в приміщенні супермаркету Рукавичка, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 42, м. Кам`янка-Бузька, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вийняв із гаманця банківські картки Приватбанку № НОМЕР_1 зеленого кольору, № НОМЕР_2 синього кольору, № НОМЕР_3 синього кольору та № НОМЕР_4 темно-зеленого кольору, які належать потерпілій ОСОБА_11 , розуміючи, що дані банківські картки належать іншій особі, та які, згідно ст. 1 Закону України Про інформацію, ст. 14 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з корисливих мотивів у цілях подальшого збагачення привласнив їх.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та надав показання, що дійсно 11 липня 2019 року близько 21 години зайшов в магазин Мій магазин, що по вул. Данила Галицького, 16, в м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузького району Львівської області і у нього виник кофлікт з потерпілим ОСОБА_10 , оскільки останній ображав його нецензурною лайкою і він за допомогою скляної пляшки, наніс своєю правою рукою останньому один удар в ділянку голови, шкодує про вчинене, намагався помиритись з потерпілим, однак останній не бажає з ним розмовляти. Крім того, 30 грудня 2019 року близько 21 години, перебуваючи в приміщенні супермаркету Рукавичка, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 42, м. Кам`янка-Бузька, Львівської області знайшов на підлозі між торговельним прилавком та холодильною камерою гаманець, який забрав. Гроші з гаманця та з платіжних карток витратив з друзями на продукти харчування. Він відшкодував кошти потерпілій, попросив вибачення. У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчинених кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Протоколом огляду місця події від 11.07.2019року з фототаблицями до нього.
Висновком судово медичної експертизи № 38/2019 від 24.07.2019 року, згідно якого при судово-медичному огляді у гр. ОСОБА_10 виявлено одне садно в потиличній ділянці голови, яке утворилось від дії тупого предмету, можливо 11.07.2019 року за умов, на які вказує освідуваний і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Протоколом огляду місця події від 31.12.2019 року та фототаблицями до нього.
Протоколом огляду предмету компакт диску DVD-R Ridata 4,7 Gb від 03.01.2020 року.
Протоколом огляду предмету платіжних карток Приватбанку № НОМЕР_1 зеленого кольору, № НОМЕР_2 синього кольору, № НОМЕР_3 синього кольору та № НОМЕР_4 темно-зеленого кольору від 27.01.2020 року.
Суд вважає зібрані та дослідженні у судовому засіданні докази належними, допустимими, достовірними і покладає такі в основу обвинувального вироку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне спричинення легкого тілесного ушкодження; за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та за ч. 1 ст. 357 КК України - привласненні офіційних документів.
У відповідності до норм ст.65 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, вважаючи на норми ст.103 Кримінального кодексу України, які додатково регламентують особливості призначення покарання неповнолітній особі, суд дослідив обставини, які характеризують обвинуваченого як особу, а також умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив на нього дорослих, рівень його розвитку та інші особливості як неповнолітнього.
По місцю проживання за даними Кам`янка-Бузької міської ради обвинувачений характеризується позитивно.
Також, з метою виконання вимог норм ст.ст.485,487 Кримінального процесуального кодексу України щодо встановлення додаткових обставин умов життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, судом були дослідженні досудову доповідь органів пробації.
Відповідно до висновку досудової доповіді Кам`янка-Бузького РВ філії державної установи Центр пробації у Львівській області про обвинуваченого ОСОБА_9 останній шкодує про те, що вчинив, вважає, що така поведінка є недопустимою у майбутньому. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації до обвинуваченого слід застосувати покарання згідно ст.125 КК України у виді громадських робіт ( із врахуваннячм ст. 100 КК України)
Законний представник обвинуваченого мати ОСОБА_8 показала, що син є по характеру спокійним, не потребує матеріального забезпечення, однак піддається впливу постороннніх осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.
Так, злочин, передбачений ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України у відповідності до ст.12 Кримінального кодексу України є легким злочином, а злочини, передбачені ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України у відповідності до ст.12 Кримінального кодексу України є злочинами середньої важкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 у відповідності до ч.1 ст.66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_11 , вчинення злочину будучи неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.
Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до п.5.1 Пекінських правил, заходи впливу на неповнолітніх правопорушників мають ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суди повинні зважено підходити до вирішення питання про призначення неповнолітньому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та впевнитись у переконливості обставин, які свідчать про неможливість виправлення неповнолітнього без реального позбавлення волі.
У ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права
Враховуючи ступінь тяжкості скоєного неповнолітнім ОСОБА_9 , особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілих, саме ОСОБА_10 , який просить суворо покарати обвинуваченого, оскільки шкоду йому не відшкодовано та потерпілої ОСОБА_11 , яка у призначенні покарання покладається на думку суду, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції його від суспільства та останьому слід призначити покарання у виді штрафу та громадських робіт, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Під час судового провадження запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому не обирався та підстав для обрання такого у суду немає.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373-374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання у виді у виді 40 (сорок) годин громадських робіт.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого злочину менш суворим обрати ОСОБА_9 покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч. 3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.
Речові докази по справі: чорний гаманець, пенсійне посвідчення, банківські картки Приватбанку № НОМЕР_1 зеленого кольору, № НОМЕР_2 синього кольору, № НОМЕР_3 синього кольору та № НОМЕР_4 темно-зеленого кольору, які належать потерпілій ОСОБА_11 залишити у власності потерпілої; компакт диск DVD-R Ridata 4,7 Gb залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1