Дата документу 03.07.2020 Справа № 554/1955/20
Провадження №1-кс/554/3263/2020

УХВАЛА
Іменем України

03 липня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив визнати бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві; зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, негайно внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та надати витяг з ЄРДР.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 21.02.2020 року засобами поштового зв`язку він подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, заяву про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією діяння за ст.364 КК України.
В заяві адвокат зазначив, зокрема: джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за №0001322 від 18.10.2017 року; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.364 КК України.
Дотепер будь-яка інформація про вчинення слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві дій, передбачених ст.214 КПК України, в разі отримання ними інформації про вчинене кримінальне правопорушення, в тому числі на підтвердження прийняття його заяви та її реєстрації , витяг з ЄРДР тощо, на його адресу не надходила. Вважає, що така бездіяльність уповноважених осіб суперечить вимогам ст.214 КПК України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити. Вказав, що він по зазначеній справі був захисником ОСОБА_4 . Кримінальна справа розглянута судами, винесено вирок, який касаційним судом залишено в силі. Обставини, на які посилається в скарзі, ним були встановлені після апеляційного розгляду, в касаційній скарзі він все це описав.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 21.02.2020 року звернувся з письмовою завою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві. В заяві адвокат повідомляв про те, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001322 від 18.10.2017 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на перехресті вул.Сумської та пров.Мечникова у м.Харкові, в якій загинули шестеро пішоходів і ще шестеро отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.
В тексті повідомлення про підозру зазначено, що досудовим розслідуванням було встановлено про порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.8.7 (е), (г), 8.10, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило загибель пішоходів. Разом з тим, у тексті обвинувального акту від 02.02.2018 року, складеному стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тим же самим слідчим ОСОБА_6 і начальником відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , відсутнє зазначення про порушення ОСОБА_5 п.12.3 ПДР (а.с.3- заява).
На теперішній час відомості по заяві адвоката ОСОБА_3 від 21.02.2020 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів з боку слідчого та прокурора.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, фактично доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями, зокрема вироком, по кримінальному провадженню, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 21.02.2020 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочинів слідчим та прокурором, тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 21.02.2020 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 КК України,проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1