Справа № 588/16/20
провадження №1-кп/588/25/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці клопотання прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000391 від 19.07.2014 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:
Прокурор Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, у якому просила закрити кримінальне провадження за № 0000391 від 19.07.2014, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Клопотання прокурора мотивовано тим, що у ході проведення досудового розслідування установлено, що згідно з договору купівлі-продажу від 28.10.2005, ОСОБА_6 придбано рухоме майно та нежитлові будівлі нафтобази, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке при оформленні кредиту в сумі 500000 грн. в банку «Форум», було передано у заставу. З метою збереження металобрухту вагою 11,8 тон був перевезений на зберігання до дільниці ТОВ «Метал союз плюс» за адресою: вул.Богдана Хмельницького,40 у м. Тростянець Сумської області. З дозволу ОСОБА_6 , його знайомий ОСОБА_7 у травні 2011 року вивіз з території нафтобази 120 бетонних блоків, в рахунок погашення грошових коштів, які він отримав від нього в борг. Зі свідчень ОСОБА_8 установлено, що він надавав в борг ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 350 тис. грн. та 40 тис. грн. На початку 2011 року ОСОБА_6 надав дозвіл ОСОБА_8 вивезти з території нафтобази в рахунок погашення даного боргу 30 металевих ємкостей, що і було зроблено ним за допомогою техніки ОСОБА_9 .
Таким чином, за результатами проведених слідчих дій, встановлено, що товарно-матеріальні цінності, які знаходились на території нафтобази за адресою: АДРЕСА_1 , були вивезені з дозволу ОСОБА_6 в рахунок погашення грошових коштів отриманих ним в борг від декількох фізичних осіб.
За змістом клопотання прокурор вважає, що під час досудового розслідування установлено, що оскільки вивезені з належної потерпілому нафтобази товарно-матеріальні цінності були предметом застави за кредитним договором, відчуження яких було заборонено, тому з метою приховування факту їх передання третім особам шляхом не офіційної реалізації в рахунок погашення боргів, ОСОБА_6 звернувся із заявою нібито про факт вчинення крадіжки, який фактично нічим не підтверджується.
Указане підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , які підтвердили факт відчуження товарно-матеріальних цінностей з території нафтобази ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили. Потерпілий вказав, що жодній особі не надавав дозволу на вивіз належних йому ємностей для зберігання нафтопродуктів та інших цінностей. Представник ОСОБА_5 вважав, що слідчим допущено бездіяльність, не вчинено всіх належних слідчих дій для встановлення осіб причетних до викрадення майна ОСОБА_4 . Зокрема, не проведено одночасні допити потерпілого та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не проведено товарознавчу експертизу викраденого майна для установлення розміру заподіяної шкоди, яка є значною і складає близько 3 млн грн. Ураховуючи таку вартість та те, що вивезення такої значної кількості майна вчинялось очевидно групою осіб, кваліфікація діяння за частиною 1 статті 185 КК є необґрунтованою і має здійснюватися за частиною 4 указаної статті КК України, що є тяжким злочином, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення якого ще не закінчились.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000391, надані прокурором для огляду, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що 19.07.2014 після неодноразових заяв ОСОБА_6 , починаючи з травня 2011 року, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато кримінальне провадження №0000391 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.
Заявник повідомив про факт проникнення на територію належної йому нафтобази за адресою: АДРЕСА_1 та викрадення 51 цистерни для нафтопродуктів, 538 фундаментних блоків, 45 залізобетонних плит, 540 метрів сітчатої огорожі зі стовпами, воріт, трубопроводу у зборі з комплектуючими 550 метрів, естакади для зливу, зливного обладнання, 8 насосів з двигунами, в наслідок чого йому було спричинено збитки в сумі 2 мільйони грн. ОСОБА_4 у заяві про вчинення злочину від 28.03.2014 року вказав, що вбачає у діях невстановлених осіб ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене у великих розмірах.
ОСОБА_6 02.10.2014 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Слідчим було допитано потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив про погашення боргів перед ОСОБА_8 у листопаді 2010 року. Потерпілий повідомив слідчому, що вважає, що вивіз з нафтобази належного йому майна організував ОСОБА_9 , якому він дозволу на такі дії не надавав.
Під час досудового розслідування слідчим було допитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 .
Слідчим 15.07.2016 було надано доручення про допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , результати виконання якого у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Із липня 2016 року по 2020 рік слідчі дії у кримінальному провадженні не проводились, будь-які процесуальні документи за указаний період у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Оцінюючи наявність підстав для закриття цього кримінального провадження, суд виходить з таких мотивів.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
З моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, який згідно із статтею 49 КК України, становить п`ять роки, закінчився.
Прокурор у клопотанні формально обмежився посиланням на проведення всіх дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.
При цьому доводи потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України слідчим належним чином не перевірені. Не здійснено допит ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на яких потерпілий вказує як на осіб, причетних до вчинення викрадення належного йому майна, не встановлено розмір заподіяної потерпілому шкоди.
Водночас, статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких в тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність у свою чергу полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані в тому числі всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина 2 статті 9 КПК України).
Принцип публічності серед іншого визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (стаття 25 КПК України).
Наявність передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України підстави для закриття кримінального провадження не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами кримінального провадження.
Отже, суд дійшов висновку, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження обов`язки, установлені статтями 9, 25, 92 КПК України не виконані, а прокурором не доведено підстави для закриття судом кримінального провадження на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України.
Водночас, слід зазначити, що доводи прокурора у клопотанні зводяться по суті до відсутності події кримінального правопорушення, на що вказують посилання прокурора про те, що факт вчинення крадіжки майна ОСОБА_4 на її думку нічим не підтверджується, а ОСОБА_4 за змістом клопотання прокурора подав заяву про вчинення злочину з метою приховування факту передання майна, що є предметом застави третім особам шляхом не офіційної реалізації в рахунок погашення боргів.
Натомість відсутність події кримінального правопорушення є самостійною підставою для закінчення досудового розслідування, а закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, відповідно до частини четвертої статті 284 КПК України є компетенцією слідчого, а не суду.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.
Керуючись вимогами статей 2, 9, 25, 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання начальника Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000391 від 19.07.2014 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1