Справа № 461/3450/20
В И Р О К
Іменем України

26.05.2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0001331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянину України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2020 року, о 02 год. 19 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Куліша, 30 у м. Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив передні двері зі сторони водія, які були не зачиненими, та проник до салону автомобіля марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , 1984 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_7 та володільцем якого є ОСОБА_6 . Сівши за кермо вказаного автомобіля та замкнувши дроти запалення, завів автомобіль, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, який в нього виник раптово, без згоди ОСОБА_6 запустив двигун автомобіля та о 02 год. 23 хв. зрушив з місця розпочавши рух, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом. Після цього, ОСОБА_8 , керуючи зазначеним автомобілем, вирушив у напрямку м. Харків та 16 квітня 2020 року, об 11 год. 40 хв. був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Рівненській області на автодорозі Чоп-Київ М06 на в`їзді до села Терентіїв Гощанського району Рівненської області.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявся. Пояснив, що він дійсно вночі 16 квітня 2020 року на вул. Куліша у м. Львові заволодів автомобілем «ВАЗ 21013». Завів транспортний засіб обвинувачений шляхом з`єднання дротів замка запалення та вирушив в бік м. Харкова. Мотивом викрадення автомобіля була необхідність швидко повернутися додому, оскільки ОСОБА_4 тривалий час перебував на території Республіки Польща. У Рівненській області він був зупинений працівниками поліції, які і виявили, що транспортний засіб є викраденим.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання в силу ст. 67 Кримінального кодексу України.

Відтак, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року був накладений арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , 1984 року випуску та особисті речі ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 289 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 01 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , 1984 року випуску та особисті речі ОСОБА_4 .

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , 1984 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити йому за належністю;

- 2 резинові коврики, одяг ОСОБА_4 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Галицького відділу поліції повернути ОСОБА_4 ;

- 4 змиви на марлевих тампонах, 7 плівок зі слідами рук, мікрооб`єкти на двох світлих дактилоплівках, запаховий слід на марлевій тканині, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Галицького відділу поліції знищити;

- два DVD-R диски ARITA зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1