29.02.2020 Справа №607/3860/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2020 року справа № 607/3860/20
провадження №1-кс/607/1819/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області
ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Тернопільського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, гр. України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000581 від 28.02.2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, просив покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду; не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 28.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2020 року, близько 11 години 35 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні магазину «Єва», що в ТРЦ Подоляни за адресою: вул. Текстильна 28Ч в м. Тернопіль, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 28.02.2020 року, близько 11 години 35 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що в ТРЦ Подоляни за адресою: вул. Текстильна 28Ч в м. Тернопіль, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно шляхом вільного доступу, із торгового стелажа магазину своєю правою рукою о 11:35:33 год. взяв чоловічу туалету воду марки Труссарді Блу Ленд ємкістю 50 мл. в кількості 1 шт. вартістю 455,59 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину - приміщення магазину «Єва», що по вулиці вул. Текстильна 28Ч у м. Тернополі, чим завдав ТзОВ «РУШ», матеріальну шкоду на суму 455,59 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

28 лютого 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

29 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до матеріалів клопотання.

Підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судового розслідування.

Посилаючись на вищенаведене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, соціальні зв`язки, майновий стан, з урахуванням його репутації, а також наявність зареєстрованого місця реєстрації та проживання, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому, зазначив, що застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, оскільки останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з мотивів, у ньому наведених та просили задовольнити.

Прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечив з приводу клопотання слідчого. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Відтак, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:

- заявою представника ТзОВ «РУШ» ОСОБА_7 про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події від 28.02.2020 року

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 28.02.2020 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.02.2020;

- протоколом огляду записів з камер відеоспостереження від 28.02.2020р.;

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, проти власності, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Вказане свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі продовжуватиме свою злочинну діяльність, що в свою чергу вказує на його підвищену суспільну небезпеку.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, офіційно не працює, не має джерела доходів та стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не одружений, має постійне місце проживання.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор, довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати повному, всебічному розслідуванні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В силу вимог ч. ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Разом з тим, враховуючи обставин справи, розмір завданої шкоди, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло у нічний час, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, стан здоров`я, характеризуючи дані та соціальні зв`язки підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год.00хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд закордон.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 27 квітня 2020 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а ОСОБА_5 звільняється з-під варти в залі суду та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1