печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням‚ яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань радника юстиції ОСОБА_3 про передачу в управління речових доказів, -

В С Т А Н О В И В:

06.11.2019 Прокурор другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням‚ яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, згідно вимог якого просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», , 49000, м. Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 108, офіс 96, а саме: корпоративні права у вигляді 100 відсотків статутного капіталу, на яке ухвалою слідчого судді у справі № 757/25133/19-к від 20.05.2019, накладено арешт з забороною розпоряджатися цим майном.
В судове засідання прокурор/слідчий не з`явися, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна та його представник в судове засідання не викликалися, оскільки слідчий суддя, враховуючи наявність обставин, зазначених у клопотанні (ризики вчинення перешкод, які унеможливлять передачу та забезпечення ефективного управління майном), дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення передачі в управління майна.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003113 за фактами зловживання своїми повноваженнями державними реєстраторами, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та юридичних осіб, прийняття пропозиції службовими особами неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 та ч. ч. 3, 4 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування, серед іншого, досліджуються обставини зловживання державними реєстраторами своїми повноваженнями, які всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», безпідставно вчинили реєстраційні дії щодо перереєстрації корпоративних прав групи компаній, а також прав власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд.144-Б (далі Нежитлове приміщення), що в свою чергу спричинило настання тяжких наслідків для юридичних та фізичних осіб.

Зокрема, 30 березня 2006 року між ТОВ «ТД «Дарниця» та ТОВ «Український промисловий банк», було укладено Кредитний договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії №12/КВ-06 (далі Кредитний договір).

З метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, 30 березня 2006 року між ТОВ «ТД «ДАРНИЦЯ» та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено Іпотечний договір №12/Zкіп-06, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , за реєстровим номер 1119 (далі Іпотечний договір).

Предметом Іпотечного договору, з урахуванням всіх змін і доповнень до нього є Нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

12 березня 2011 року на підставі Договору про передачу активів

ТОВ «Укрпромбанку», права та обов`язки за Кредитним договором та Іпотечним договором перейшли до Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК».

20 вересня 2011 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 34673796 внесено відомості про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144б за типом нежитлові приміщення (в літ. А) заг. площею 2862, 4 кв. м., власником якого зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця».

19 березня 2012 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 34806651, всупереч вимогам Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», приватним нотаріусом ОСОБА_5 , внесено відомості про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144б за типом нежилі приміщення II-го поверху та надбудови з прибудовою (в літ. А) заг. площею 5972, 6 кв. м., власником якого зазначено Компанію «КАНЕЛА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД».

18 березня 2013 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Надбання», ідентифікаційний код: 37357105 укладено Договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського територіального округу ОСОБА_6 , за реєстровим №2273, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Надбання» набуло права та обов`язки за Кредитним договором та Іпотечним договором (в т.ч. але не виключно).

В цей же день, між ТОВ «ФК «Надбання» та ТОВ «БУД-ВВВ», ідентифікаційний код: 38374760 укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), зареєстрований в реєстрі за №2275. Відповідно до даного договору ТОВ «БУД-ВВВ» набуло право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «ТД «Дарниця» за Кредитним договором та Іпотечним договором.

19 березня 2013 року між ТОВ «БУД-ВВВ» та ТОВ «ТД «Дарниця» укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений ОСОБА_6 , нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2280 (далі Договір про задоволення вимог іпотекодержателя), на підставі якого ТОВ «ТД «Дарниця» передало у власність ТОВ «БУД-ВВВ», а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло від ТОВ «ТД «Дарниця» і набуло право власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором на Нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), в рахунок виконання зобов`язань Іпотекодавця за Кредитним договором.

19 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 980838, яким проведено державну реєстрацію права власності на Нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) за ТОВ «БУД-ВВВ» (внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384770 від 19.03.2013).

В подальшому, на підставі реєстраційних дій, протиправно проведених приватним нотаріусом ОСОБА_7 , учасником ТОВ «ТД «Дарниця» зареєстровано Компанію «ФЕЛІНДАКО ЛТД».

Після заволодіння ФЕЛІНДАКО ЛТД корпоративними правами ТОВ «ТД «Дарниця», останнє 09.04.2016 звернулось із скаргою до Міністерства юстиції України, за результатом розгляду якої 05.05.2016 Міністерством юстиції України було прийнято Наказ 1319/5.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 05.05.2016 № 1319/5 вищевказану скаргу ТОВ «ТД «Дарниця» з уточненнями до неї частково задоволено, зокрема скасовано запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності № 384770 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.03.2013 № 980838, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального о круту ОСОБА_6 та відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «ТД «ДАРНИЦЯ» в частині закриття розділу Державного реєстру прав за №0.

27.04.2016 Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_8 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною в межах виконавчого провадження № 50977256, було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 14345096, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ДАРНИЦЯ», зокрема на нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 (літера Б).

Незважаючи на вказані обставини, 20 травня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 63, всупереч вимогам Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», приватним нотаріусом ОСОБА_9 , внесено відомості про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б за типом нежитлове приміщення, приміщення № 1 підвального поверху заг. площею 2440 кв. м., власником якого зазначено Компанію «КАНЕЛА ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД» (KANELA INVESTMENT LTD).

В цей же день, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 63, всупереч вимогам Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», приватним нотаріусом ОСОБА_9 , внесено відомості про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б за типом нежитлове приміщення, приміщення № 2 першого поверху заг. площею 2862, 4 кв. м., власником якого зазначено Компанію «КАНЕЛА ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД» (KANELA INVESTMENT LTD).

11 липня 2018 року між ТОВ «БУД-ВВВ» та ТОВ «ЮБІ-ФОРМ» було укладено Договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим №5084 (далі Договір від 11 липня 2018 року).

Згідно п. 1.1 Договору від 11 липня 2018 року ТОВ «БУД-ВВВ» передало, а ТОВ «ЮБІ ФОРМ» прийняло на себе право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «ТД «Дарниця» за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором на дату укладання Договору від 11.07.2018 становила 60 765 534,01 грн. Відповідно до пп.1.2.1 п.1.2 Договору від 11.07.2018 разом з правом вимоги за Кредитним договором до Товариства перейшли права та обов`язки за договорами, якими були забезпечені зобов`язання за Кредитним договором, в т.ч. але не виключно Іпотечним договором.

11 липня 2018 року ТОВ «ЮБІ ФОРМ» на підставі Іпотечного договору та Договору від 11.07.2018 набуло право власності на предмет іпотеки Нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

В цей же день, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 0 приватним нотаріусом ОСОБА_4 , внесено відомості про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144б за типом нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А) заг. площею 2862, 4 кв. м., власником якого зазначено ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮБІ ФОРМ».

Допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали свідчення які підтверджують вищевказані обставини.

Викладене також підтверджується інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» є об`єктом кримінально протиправних діянь, об`єктом, що містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та підпадають, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, під ознаки речових доказів.

Постановою прокурора корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05. у справі № 757/25133/19-к на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», , 49000, м. Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 108, офіс 96, у вигляді 100 відсотків статутного капіталу, накладено арешт із забороною розпоряджатися цим майном.

Прокурор вказує, що на даний час для здійснення заходів по управлінню відповідним необхідно передати арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 1 першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При винесенні даного рішення судом враховано правову позицію висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року про те, що арешт, поза сумнівом, застосували як проміжний захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності.
Так, згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», , 49000, м. Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 108, офіс 96, а саме: корпоративні права у вигляді 100 відсотків статутного капіталу, явно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня 2019 року.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.
У пункті 4 частини першої статті 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
За абзацом четвертим частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.
Відповідно до частини третьої статті 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється Національним агентством на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління (за договором).
Активи прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про публічні закупівлі.
Таким чином, Закон, зокрема, у ст. 21, встановлює дискреційні повноваження Національного агентства, які полягають у компетенції Національного агентства самостійно установлювати належність або неналежність активів до видів майна, визначених у Примірному переліку (затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685), та в залежності від цього визначати, з урахуванням принципу верховенства права, який шлях управління активами є найбільш ефективний, тобто найбільше дозволяє забезпечувати збереження вартості активів, а також її збільшувати (за можливості).
Також, слід зауважити, що положеннями ч. 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження та підтримання стану арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, зменшення його економічної вартості) застосування негативних наслідків до осіб у разі винесення обвинувального висновку стосовно останніх, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.
Для повної реалізації цілей, для яких було накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, для виключення прямого або опосередкованого впливу та посягання осіб на арештоване майно, збереження економічної вартості, можливості принесення прибутку та збереження корисних властивостей арештованого майна, запобігання можливості знищення, виключення ймовірності неправомірного використання майна, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність здійснити передачу даного майна до Національного агентства. Адже, у сторони обвинувачення відсутні засоби та ресурси для управління вказаним майном, на відміну від Національного агентства, яке було створене з відповідною метою та діяльність якого детально регламентована законодавством.
Вищезазначене арештоване майно потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на збереження та збільшення його вартості тощо. Вирішення цих питань можливе лише з повноваженнями, наданими Національному агентству.
Вимогами статті 24 Закону, встановлено, що надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя оцінює індивідуальні ознаки та властивості арештованого у даному кримінальному провадженні майна, вартість якого значно перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, та як наслідок виходить з того, що зазначені у клопотанні підстави для передачі майна на здійснення заходів з управління ним, мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та одночасно враховує, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити необхідність передачі такого майна на здійснення заходів з управління ним, з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Окрім іншого, частиною 8 статті 21 Закону, передбачено, що у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику.
Зважаючи на викладене, враховуючи при цьому процесуальну позицію сторони обвинувачення, яка вказує на неможливість самостійно здійснити управління вказаним майном, що узгоджується з вищевказаними приписами національного законодавства, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання з метою забезпечення досягнення мети накладення арешту на майно, реалізації завдань кримінального провадження.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 2, 9, 100, 131, 170-173, 309 КПК України, ст.ст. 1,9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням‚ яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань радника юстиції ОСОБА_3 про передачу в управління речових доказів задовольнити.
Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», , 49000, м. Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 108, офіс 96, а саме: корпоративні права у вигляді 100 відсотків статутного капіталу, на яке ухвалою слідчого судді у справі № 757/25133/19-к від 20.05.2019, накладено арешт з забороною розпоряджатися цим майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003113 від 30.09.2017.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1