Справа № 573/2404/19
Номер провадження 1-кп/573/47/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 липня 2019 року за №0000374, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Річки Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одруженого, раніше не судимого, не працюючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На підставі наказу №63-к/тр від 19 березня 2019 року ОСОБА_4 прийнято на посаду тракториста-машиніста до TOВ «Урожайна країна», розташованого за адресою: Сумська область, Роменський район, м. Ромни, вул. Сумська, буд. 5-Е.

25 липня 2019 року приблизно 22 годині, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на викрадення майна з тракторної бригади, розташованої в с. Річки Білопільського району Сумської області, що належить ТОВ «Урожайна країна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та, не повідомивши останнього, про намір здійснити крадіжку, запропонував придбати у нього дизельне пальне. Надалі разом з ОСОБА_6 , взявши з собою пусті пластикові каністри, на автомобілі останнього прибули до тракторної бригади ТОВ «Урожайна країна». Після цього ОСОБА_4 взяв з собою чотири пластикові каністри об`ємом по 20 л кожна та пішов на територію тракторної бригади, попередньо сказавши ОСОБА_6 , щоб він залишався чекати біля автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись. що його дії є таємними для оточуючих, маючи вільний доступ на тракторну бригаду, де він працював на той час, підійшов до свого трактора «Fendt - 936», д. н. з. НОМЕР_1 та злив з баку до трьох пластикових каністр, які приніс з собою, 60 літрів дизельного пального, після чого підійшов до трактора «Fendt-936», д. н. з. НОМЕР_2 та злив з баку до однієї пластикової каністри 20 літрів дизельного пального. Після цього, взявши до рук дві повні каністри ОСОБА_4 пішов до автомобіля ОСОБА_6 , де поставив їх до багажнику, взявши з собою ще дві каністри та повернувся до тракторної бригади, де підійшовши до трактора «Fendt - 936», д. н. з. НОМЕР_3 , злив з баку до двох пластикових каністр, які приніс з собою, 40 літрів дизельного пального, які в подальшому відніс до автомобіля ОСОБА_6 , розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд. Загалом ОСОБА_7 викрав 120 л дизельного пального, загальною вартістю 3 292 грн 80 коп., тим самим спричинив потерпілому у кримінальному проваджені ТОВ «Урожайна країна» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 28 липня 2019 року, приблизно о 22 годині у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення майна з тракторної бригади, розташованої в с. Річки, Білопільського району, Сумської області, що належить ТОВ «Урожайна країна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне |викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та, не повідомивши останнього про намір здійснити крадіжку, запропонував придбати у нього дизельне пальне. Надалі разом з ОСОБА_6 , взявши з собою пусті пластикові каністри, на автомобілі останнього прибули до тракторної бригади ТОВ «Урожайна країна» в с. Річки, Білопільського району, Сумської області. Після цього ОСОБА_4 взяв із собою чотири пластикові каністри об`ємом по 20 л кожна та пішов на територію тракторної бригади, попередньо сказавши ОСОБА_6 чекати біля автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, маючи вільний доступ на тракторну бригаду, де він працював на той час, підійшов до свого трактора «Fendt 936», д. н. з. НОМЕР_4 та злив з баку до трьох пластикових каністр, які приніс з собою, 60 літрів дизельного пального, після чого підійшов до трактора «Fendt- 936», д. н. з. НОМЕР_2 та злив з баку до однієї пластикової каністри, яку приніс з собою, 20 літрів дизельного пального. Після цього, взявши до рук дві повні каністри, ОСОБА_4 пішов до автомобіля ОСОБА_6 , де поставив їх до багажнику та з собою взяв ще чотири каністри. Повернувшись до тракторної бригади, підійшов до трактора «Fendt - 936», д. н. з. НОМЕР_3 та злив з баку до чотирьох пластикових каністр, які приніс з собою, 80 літрів дизельного пального, які в подальшому відніс до автомобіля ОСОБА_6 , розпорядившись таким чином викраденим майном па власний розсуд. Загалом ОСОБА_7 викрав 160 л дизельного пального, загальною вартістю 4 390 грн 40 коп., тим самим спричинив потерпілому у кримінальному проваджені ТОВ «Урожайна країна» матеріальну шкоду на вказану суму.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування, 27 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої особи за довіреністю ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 грн, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання призначити у виді штрафу, у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілої особи за довіреністю ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, просилили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим та представником потерпілої особи) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, визначені із застосуванням ст. 69 КК України у зв`язку з наявністю сукупності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, тобто, умови даної угоди про примирення між представником потерпілої особи та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінального процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої особи за довіреністю ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 942 грн 06 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 грудня 2019 року між представником потерпілої особи за довіреністю ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: