Справа №487/2763/20
Провадження №1-кс/487/3327/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Малого колективного підприємства «Мрія-2» на постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000942 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга МКП «Мрія-2» на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000942 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України.

В своїй скарзі заявник просив суд скасувати вищезазначену постанову, оскільки вважає її незаконною, безпідставною та передчасною, оскільки слідчим розслідування проведено формально, поверхнево, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності. Крім того, в цій заяві скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, проте її відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Другим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000942 від 27.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України.

З поданої скарги вбачається, що дане кримінальне провадження було зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2019 у справі №487/688/17 за скаргою ОСОБА_4 про внесення до ЄРДР відомостей зазначених в її заяві про вчинення суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , державним реєстратором ОСОБА_6 та громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2019 ОСОБА_4 зазначає, що у результаті постановлення суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 ухвал від 07.08.2019 у справі №520/16134/19 юридичній особі було спричинено тяжкі наслідки, що виразились у відчуженні належного їй магазину та не виконання рішення Верховного Суду.

В подальшому, 28.04.2020, слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000942 від 27.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях зазначених вище осіб складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим в повному обсязі не виконані.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий належним чином не допитала всіх учасників подій, не з`ясувала інших юридично значущих обставин та належних доказів, не перевірила та не спростувала доводів заяви та не дослідила надані документи.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Малого колективного підприємства «Мрія-2» на постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000942 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000942 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 388, ч. 4 ст. 190 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1