Справа № 366/3181/19 Провадження № 1-кс/366/7/20
У Х В А Л А

13 січня 2020 року смт.Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суд Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000452 від 20.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні слідчий СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000452 від 20.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивував тим, що в провадженні слідчого відділення Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000452 від 20.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 19.12.2019 на 20.12.2019, більш точний час не встановлено, невідома особа, шляхом віджиму дверей проникла домагазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який обслуговує фізична особа - підприємець ОСОБА_6 та перебуваючи в магазині, таємно викрала промислові товари, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму вартості викраденого майна.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, а саме: радіо марки «Color RX-9922AR», радіо марки «Color X-BASS», ліхтар марки «QC Yajia-8626», ліхтар марки «LUXARY Yj227», 3 ліхтарів марки «X-Ball-G», годинник настільний марки «Al.Pause», запальнички марки «BMW», запальнички марки «Toyota», запальнички марки «Lighter USB», набір кухонних ножів марки «A-Plus», зовнішній акумулятор (павербанк) марки «ASPOR», зовнішній акумулятор марки «ASPOR 9000», зовнішній акумулятор марки «ASPOR 10000», зовнішній акумулятор марки «Universal», чоловічий гаманець марки «Riroyce», чоловічий гаманець марки «MD», чоловіча сумка марки «Polo Pand», манікюрний набір марки «KDS Manikury 04-7115», манікюрний набір марки «KDS Manikury 04-7114», туалетна вода марки «TERRE D`HERMES», туалетна вода марки «ARMAND BASI», туалетна вода марки «ESCADA», туалетна вода марки «Versace man», туалетна вода марки «CREED», туалетна вода марки «Givenchy», світильник-свічка, лупи електронної цигарки марки «Lite 40», електронної цигарки марки «Just 3», електронної цигарки марки «Cit 40» стіл туристичний марки «Rainberg», телевізор марки «Saturn TV LED 24AF», 2 пляшки шампуню для волосся марки «UNICE Men», ємністю 350 мл, мило туалетне марки «UNICE», набір інструментів для вина марки «FSC 33940», - являються тимчасово вилученим майном.
У зв`язку із викладеним, у досудового слідства виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених в ньому підстав.

Власник майна, щодо якого вирішується питання накладення арешту в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №000452 від 20.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В матеріалах клопотання про арешт майна, слідчим не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуто злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, під час кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000452 від 20.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 15 січня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1