1Справа № 335/3037/20 1-кс/335/1672/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000975 від 07.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 300 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 07.04.2020 року до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те що невідома особа розповсюджує відео матеріали, які пропагують культ насильства і жорстокості, по відношенню до людей та тварин.

Під час досудового розслідування, в якості свідка, була допитана ОСОБА_4 , яка повідомила, що 05.04.2020 року, в інтернет оголошенні телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », побачила об`яву про продаж фільмів жаху під назвою «Ліки смерті». Оскільки свідок, являється фанатом фільмів даного жанру то зателефонувала за мобільним номером, який було вказано в оголошенні та домовилась про придбання за грошові кошти DVD диску з вище вказаним відеофільмом.

06.04.2020 року, ОСОБА_4 , зустрілась з продавцем на ім`я ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де придбала DVD диск з відеофільмом.

Прийшовши до місця свого мешкання, ОСОБА_4 , переглянула відеофільм та зрозуміла, що фільм, який було записано на DVD диск, який вона придбала через інтернет оголошення телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ні якого відношення до сучасного кінематографа не має. Даний відео матеріал, пропагує культ насильства і жорстокості особливо смерть, по відношенню до людей та тварин.

В ході досудового розслідування 07.04.2020 року, під час проведення огляду місця події за адресою, м. Запоріжжя, бул. Центральний, біля буд. № 3, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено з рук чохол фіолетового кольору, в якому знаходився DVD-R диск фірми «Verbatim».

Слідчий у клопотанні посилається на те, що DVD-R диск фірми «Verbatim», який знаходився у чохлі фіолетового кольору, який було вилучено в ході огляду місця події 07.04.2020 року, є засобом вчинення кримінального правопорушення та може зберігати на собі інформацію, яка має істотне значення для кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на чохол фіолетового кольору та на DVD-R диск фірми «Verbatim», який знаходився у вище вказаному чохлі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ГУ НП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000975 від 07.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 300 КК України.

Вирішуючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна чи відмови в задоволенні такого клопотання про арешт майна. Вказане рішення має бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як зазначено у ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар ( серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При здійсненні оцінки правомірності та виправданості допустимих обмежень прав і свобод ЄСПЛ послідовно вирішує чотири групи питань: 1) чи було оскаржуване обмеження (втручання) передбачене законом; 2) чи переслідувало воно одну з легітимних цілей, зазначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини; 3) чи було воно «необхідним у демократичному суспільстві»; 4) чи було воно пропорційним до тієї правомірної мети, якої намагалися досягти.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчим суддею встановлено, що огляд, під час якого було тимчасово вилучено майно, питання про арешт якого ставиться у клопотанні було проведено до постановлення ухвали слідчим суддею розпочато 07.04.2020 року о 14-40 год. та завершено о 07.04.2020 року о 15-30 год.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Для звернення із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, встановлено зобов`язуючі процесуальні строки, тобто ті, які встановлюють обов`язок учасників кримінального провадження приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії у встановлений проміжок часу.

Оскільки положенням ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, у даному випадку не пізніше 08.04.2020 року, а клопотання слідчим подано до суду 09.04.2020 року, окрім того в клопотанні слідчого жодним чином не обґрунтовано поважність причин пропуску звернення із вищевказаним клопотанням, тому за викладених обставин правова підстава для арешту майна взагалі відсутня, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000975 від 07.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 300 КК України КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1