Справа № 404/3996/20
Номер провадження 1-кс/404/1186/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0004357 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 1 ст. 115 КК України

підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якому 07.07.2020 року повідомлено про підозру в тому, що він 06.07.2020 року, приблизно о 19-40 год., перебуваючи поблизу будинку №67 корпус 2 по вул. С.Сенчева в м. Кропивницькому, тримаючи в руці предмет ззовні схожий на ніж, висловлював погрози до оточуючих, чим грубо порушив громадський порядок.

Слідчий з прокурором підтримали заявлені вимоги поданого ними клопотання.

Підозрюваний і його захисник переконані у відсутності кваліфікуючих ознак за ч. 4 ст. 296 КК України, надмірній суворості запропонованого слідчим виду запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_6 не переховувався, слідству не перешкоджає, процесуальні обов`язки виконує.

Згідно з ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики застосування рішень Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зафіксовані в протоколах: огляду місця події, допиту свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду предметів містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ст. 296 КК України. З об`єктивних причин, у перші дні початку цього досудового розслідування, слідчому прокурору і слідчому судді неможливо (передчасно), дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини остаточно з`ясовуються на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. (п.5 ч. 2 ст.183 КПК України).

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, тяжким, посягає на суспільні інтереси пов`язані з забезпеченням громадського порядку. Врахована тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до семи років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст.22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 має місце постійного проживання і реєстраційного обліку; мешкає в родині; має сталі соціальні зв`язки; має законне джерело отримання доходу; зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування; зацікавлений у з`ясуванні об`єктивних обставин у справі; ознаки протиправної поведінки не тільки припинив, але й усвідомив недопустимість такої поведінки. Запевняє про недопущення у майбутньому подібних дій.

Вказані обставини переконують у достатньому рівні репутації підозрюваного, який має середній вік, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра, тобто відсутні підстави для застосування ОСОБА_6 найсуворішого виду запобіжного заходу.

Учасники кримінального провадження не звертались із заявами про незаконний вплив на них з боку підозрюваного. Ця обставина спростовує твердження ініціатора клопотання про намір підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження чи змінити результати досудового розслідування.

Стороною обвинувачення не долучено доказів неповажності неявок або умисного ухилення ОСОБА_6 від прокурора і слідчого, тому перебільшена вимога про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до роз`яснень пунктів 1 та 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 26.12.2003, № 16 "Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості", судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків, і що правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість може бути врахована при кваліфікації повторного злочину чи при призначенні за нього покарання, а також в інших випадках, передбачених КК та законами України (обмеження можливості обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, амністії тощо).

Глава вісімнадцята КПК України не вимагає від слідчого, прокурора, слідчого судді застосувати до раніше судимої особи запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Правовий стан раніше судимого підозрюваного не є безумовним приводом для тримання його під вартою. Судимість не привід для переховування від слідства, однак її наявність буде врахована судом при призначенні йому остаточного покарання. У даному випадку, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Таким чином, застосування менш суворого заходу в поєднанні з постійним контролем з боку органу національної поліції попередить ризик вчинення нового злочину.

Велика кількості очевидців у поєднанні з процесуальною фіксацією фактичних обставин за допомогою змісту протоколів допитів свідків, результатів пред`явлення для впізнання свідчить про проведений збір доказів, тобто виключається ризик приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі, а відтак виключається незаконний вплив на учасників кримінального провадження. Відповідно до вимог ст.ст. 36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. З початку цього кримінального провадження слідчий мав достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Тобто не існує законних передумов для знищення, перетворення доказів, а відтак і законних підстав для звернення з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

У редакції врученого повідомлення про підозру відсутні потерпілі чи заподіяна шкода. Усно висловлені погрози мали загальний характер, тобто потреби досудового розслідування не в повній мірі виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. ( ч. 3 ст. 132 КПК України)

Перераховані обставини жодним чином не виправдовують, проте значно зменшують ступінь суспільної небезпеки інкримінованих дій підозрюваного. З урахуванням можливих наслідків правового вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, обґрунтовано вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати цілодобовий домашній арешт, який попередить заявлені у клопотанні ризики.

Згідно ч.1, 2 та 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_6 , як правомірний користувач, не заперечив щодо безперешкодного доступу працівників поліції до житла, що перебуває у його правомірному володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить права підозрюваного та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_6 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 22 годин 00 хвилин, 06 липня 2020 року. Дія застосованого запобіжного заходу в виді домашнього арешту, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування та перевищувати двох місяців, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 181-183, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під цілодобовим домашнім арештом строком на 60 днів.

Початок запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 09 липня 2020 року.

Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 06 серпня 2020 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти із зали суду.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за ним контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1