Номер провадження: 11-сс/813/340/20
Номер справи місцевого суду: 509/721/20 1-кс/509/359/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

20.02.2020 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000248 від 12 лютого 2020 року, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані матеріали, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за нею з таких підстав.

Пункт 8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п.7) ч.1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

З положень зазначеної статті вбачається, що потерпілий має право на оскарження судових рішень на стадії судового розгляду кримінального провадження у частині, що стосується його інтересів.
При цьому, системний аналіз кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що на стадії досудового розслідування ухвали слідчих суддів про застосування запобіжного заходу або відмову в його застосуванні має право оскаржити прокурор, підозрюваний, його захисник та законний представник.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Згідно із п.2) ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, оскільки представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не має права на оскарження ухвали слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись п.7 ст.393, п.2) ч.3 ст.399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України повернути представнику потерпілого, у зв`язку з тим, що вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач Одеського

апеляційного суду ОСОБА_2