Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/522/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 127 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.12.2019, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 20.02.2020.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000442 стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.12.2019, постановленою під час підготовчого судового засідання, зокрема, стосовно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.02.2020.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину, поєднаного з погрозою застосування насильства. Вказані обставини, в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, на переконання захисника, в порушення ст. 199 КПК України, клопотання прокурора не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також доказів того, що ризики не зменшилися, а тому вважає, що клопотання прокурора є немотивованим.
Окрім цього, апелянт зазначає, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, про це свідчить те, що стосовно ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, умови якого він не порушував. При цьому, прокурором не наведено доказів того, що обвинувачений чинив спроби здійснювати незаконний вплив на потерпілого або свідків.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 189 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо існування на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого і свідків. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з урахуванням тих доводів, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали клопотання прокурора не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 від 23.12.2019, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року, якою стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.02.2020, залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4