Провадження № 1-кс/947/9472/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000476від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, наказом директора Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради (далі КНП «МКЛ №10» ОМР) ОСОБА_5 від 14.01.2020 № 3-ос, ОСОБА_6 прийнято на роботу на посаду завідувача об`єднаної клініко діагностичної лабораторії, лікаря-лаборанта (1 ст.) діагностичної служби КНП «МКЛ №10» ОМР..
Згідно клопотання, 14.01.2020, точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, в ході виконання своїх організаційно-розпорядчих функцій у ОСОБА_6 виник умисел на отримання від підлеглих працівників клінічно діагностичної лабораторії неправомірної вигоди за неподання керівництву КНП «МКЛ № 10» ОМР штучних підстав про накладання дисциплінарних стягнень на підлеглих їй співробітників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також ініціювання нею питання послідуючого звільнення їх з займаних посад.
Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно в кінці січня 2020 року, точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 у ході розмови із підлеглими їй лікарями біологами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка відбулася у приміщенні клінічно діагностичної лабораторії, розташованої на третьому поверсі КНП „МКЛ № 10 ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61-а, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, повідомила ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про те, що останні після кожної зміни повинні надавати їй грошові кошти у розмірі 200 гривеньь за кожне проведене ними лабораторне обстеження. У випадку відмови, ОСОБА_6 з надуманих підстав подаватиме директору або його заступникам відомості про накладання дисциплінарних стягнень на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також, використовуючи своє службове становище та повноваження керівника підрозділу, ініціюватиме питання послідуючого звільнення останніх з займаних посад. Розуміючі, що ОСОБА_6 в силу займаної посади, виконує відносно них організаційно-розпорядчі функції, в зв`язку із чим вони перебувають у службовій залежності від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимушено погодились на її вимогу про надання неправомірної вигоди та, у подальшому, звернулись до правоохоронних органів за захистом своїх прав.

У подальшому 25.06.2020, приблизно о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 3, клінічно діагностичної лабораторії КНП „МКЛ № 10 ОМР, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського 61-а, отримала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривеньь за неподання керівництву КНП «МКЛ № 10» ОМР з надуманих підстав відомостей про накладання дисциплінарних стягнень на підлеглих їй співробітників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також ініціювання нею питання послідуючого звільнення їх з займаних посад.
Після цього, 25.06.2020 о 09 год. 22 хв. після отримання зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками правоохоронних органів в приміщенні свого службового кабінету № 3 клінічно діагностичної лабораторії КНП «МКЛ № 10» ОМР, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського 61-а.
Того ж дня, 25.06.2020 о 22.40 год. повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

25.06.2020 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у невідкладному порядку, пов`язаному із відшуканням знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення,збереженням речових доказів, проведено обшук транспортного засобу Nissan micra реєстраційний номер НОМЕР_1 , власницею якого є ОСОБА_6 . В ході обшуку вилучено транспортний засіб Nissan micra реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від прокурора надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від захисника підозрюваної надійшли письмові заперечення на клопотання про арешт майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000476від 05.05.2020здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках якого про підозру повідомлено громадянку ОСОБА_6 .
Оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, слідчий суддя вважає, що відносно вилученого транспортного засобу, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, в цілях забезпечення можливої подальшої конфіскації майна, як виду додаткового покарання.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000476від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно - транспортний засіб Nissan micra реєстраційний номер НОМЕР_1 , власницею якого є ОСОБА_6 , що передбачає собою заборону відчуження такого майна.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1