ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/620/20 Справа № 185/7439/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000142 року за апеляційними скаргами прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Омсукчан Омсукчанського району Магаданської області Російська Федерація, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: м. Донецьк, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбаченого ч.4 ст. 110-2, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 258-5 КК України,-

за участю:

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 110-2, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 258-5 КК України, для належного оформлення.
Обгрунтовуючи своє рішення суд І інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє фактичне формулювання обвинувачення, яке висунуто саме ОСОБА_8 . Крім того, суд зазначив, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про виклик ОСОБА_8 відповідно до порядку спеціального досудового розслідування та не вказано в який спосіб та кому направлялося повідомлення про підозру. Також суд І інстанції вказав, що під час досудового розслідування захисник не мав можливості поспілкуватися з підозрюваним обговорити лінію захисту, що є порушенням норм кримінального процесуального закону.
Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які її подали.
В апеляційних скаргах прокурори просять скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор ОСОБА_6 обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що рішення суду І інстанції незаконне та вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому, відповідно до п.5 ч.2 даної статті з 2 по 7 сторінку міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, на 7-му аркуші зазначена правова кваліфікація, а з 7 по 24 сторінку викладено формулювання обвинувачення, тому апелянт вважає, що всі дані є конкретними із зазначенням усіх складових елементів інкримінованих правопорушень, які дають чітке й однозначне розуміння обвинувачення. Крім того прокурор зазначає про відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, та в ньому зазначено відомості щодо виклику підозрюваного слідчим, дату і строк його застосування. Прокурор вказує, що під час спеціального досудового розслідування не було порушено право на захист ОСОБА_8 , оскільки останньому було призначено захисника, який ознайомившись з матеріалами кримінального провадження отримав доступ до телефону обвинуваченого, якому міг зателефонувати, а також отримавши інформацію про місце проживання захисник мав можливість навідатись за місцем мешкання. Окрім того прокурор зазначає про порушення судом І інстанції розумності строків судового провадження та вказує, що матеріали кримінального провадження надішли до суду майже один рік чотири місяці тому.
Прокурор ОСОБА_7 також вважає ухвалу суду І інстанції незаконною, та вказує про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, в якому вказано не лише фактичні обставини правопорушення, яке вчинив ОСОБА_8 , а й чітко сформовано його обвинувачення (коли, в яку терористичну організацію вступив обвинувачений, на підставі чого вона є терористичною, яку саме роль виконувала особа, розкритті об`єктивна та суб`єктивна частини злочину з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність). Крім того прокурор вказує, що обвинувачений повідомлявся про підозру відповідно до ст. 297-5 КПК України, а також вказує, що порушення при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту. Прокурор зазначає про неврахування судом І інстанції вимог ч.3 ст. 323 КПК України, який міг забезпечити прибуття обвинуваченого до суду.
Позиція учасників апеляційного процесу.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити.
Захисник в суді апеляційної інстанції просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурору.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників розгляду, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційні скарги.
Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду І інстанції про повернення обвинувального акту прокурору.
Так, з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000142 та реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що стосовно ОСОБА_8 здійснювалося спеціальне досудове розслідування. (а.с.4-33)

Важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб які беруть участь у кримінальному провадження відповідно до Рекомендацій № R ( 87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Про спрощення кримінального провадження», держави-члени Ради мають розглянути питання про надання судам першої інстанції можливості розглядати справи і приймати щодо них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що обвинувачений був проінформований належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді, тобто дотримуються гарантій, які забезпечують права особи закріплені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Право на участь у судовому розгляді кримінальної справи щодо себе є фундаментальним правом обвинуваченого адже завдяки йому він може ефективно реалізувати своє право на захист від обвинувачення подавати докази заявляти клопотання тощо. Право бути присутнім забезпечує обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до положень статті 7 КПК України, яка встановлює загальні засади кримінального процесу, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).
Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що вказані вимоги закону органом досудового розслідування в повному обсязі не дотримано.
З матеріалів реєстру досудового розслідування видно, що 22 серпня 2018 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 ..
Згідно до змісту ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.
Апеляційний суд переглядаючи реєстр матеріалів досудового розслідування вважає, що є сумніви щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про виклик до слідчого як підозрюваного, оскільки повістки про виклик направлялися до 22 серпня 2018 року, тобто до надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування, а тому повідомлення опубліковане в засобах масової інформації та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування є неналежним. Стосовно надіслання повістки про виклик за останнім відомим місцем проживання, то тут також є сумніви, так як цією адресою, відповідно до обвинувального акту є: Донецька область, м. Донецьк, тобто органом досудового розслідування не встановлено точну адресу проживання ОСОБА_8 .. Крім того м. Донецьк є тимчасово окупованої території України, куди пошта не надходить.
Окрім цього, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 110-2, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 258-5 КК України було вручено його захиснику ОСОБА_10 13 липня 2018 року, тобто також до надання дозволу для проведення спеціального досудового розслідування, а тому ОСОБА_8 необхідно було вручити повідомлення про підозру за правилами ч.1 ст. 278 КПК України, згідно якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, тобто відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, що органом досудового розслідування не було зроблено.
Таким чином, в матеріалах кримінального провадження відсутні беззаперечне підтвердження щодо належного проінформування ОСОБА_8 , що відносно нього здійснюється досудове розслідування.
Апеляційний суд з цього приводу також враховує пояснення захисника наданні під час підготовчого судового засідання, де останній зазначив, що зі своїм підзахисним ОСОБА_8 за весь час досудового розслідування не бачився, не спілкувався щодо узгодження лінії захисту від обвинувачення, тобто адвокат був позбавлений належної можливості здійснити захист.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність забезпечення прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесу, а саме: у рішенні «Медєніца проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією. Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.; у справі «Сейдовіч проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду І інстанції без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурорів залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 110-2, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 258-5 КК України залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4