Справа № 202/2946/17
Провадження № 1-кп/202/217/2017
УХВАЛА
Іменем України
21 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000012 від 25.01.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, не працевлаштований, має утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 05.01.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зайшов до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпро ради (далі за текстом «Управління праці»), розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, усупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись в приміщенні Управління праці, розташованого за вищевказаною адресою, всупереч п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», заповнюючи заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказав неправдиві дані, про те, що у нього на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, хоча фактично останній розмістив вклади в АТ «Ощадбанк» строком на півроку відповідно до договору №56655903 від 17.12.2015, а саме: кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 700(сімсот ЕUR 00 цнт) ЕUR станом на 17.12.2015 відповідно до курсу НБУ складала 17 997 грн., кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот USD 00 цнт) USD станом на 17.12.2015 відповідно до курсу НБУ складала 37616,00 грн., кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_3 у розмірі 75000,00 (сімдесят п`ять тисяч грн. 00 коп) грн.

16.01.2016 рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживанням, прийнятого Управлінням праці, ОСОБА_4 було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн. в місяць, на період з 05.01.2016 року по 04.07.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом приховання відомостей щодо наявності на депозитному банківському рахунку коштів у сумі 130613,00 грн. в розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, незаконно отримував щомісячну адресну допомогу особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг.

Своїми діями ОСОБА_4 , у період з 05.01.2016 року по 04.07.2016 року, незаконно заволодів грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної адресної допомоги, на загальну суму 13074, 00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно скоїв злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Незаконно одержану допомогу він повернув державі і щиро кається в скоєному. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку усіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно положень ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше не судимий, злочин вчинив вперше. ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, а саме - на досудовому слідстві повністю визнавав свою вину, давав правдиві покази, не намагався уникнути відповідальності. Крім того, він добровільно та повністю відшкодував завдані його діями збитки.
Відповідно до п. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, суд вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 288, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2017 року за № 0000012 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1