Справа № 441/1811/17 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/923/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 441/1811/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малинів Самбірського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року ОСОБА_7 засуджена за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2017 і остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнана винною у тому, що 23 жовтня 2017 року близько 16.00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом відчинення вхідних дверей проникла у приміщення будинку АДРЕСА_2 , де з металевої стінки повторно таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон торгової марки «Nokia», моделі 1616-2, ІМЕI: НОМЕР_1 , вартістю 203.33 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового зв`язку «Київстар», абонентський номер телефону НОМЕР_2 вартістю 2 грн. та гаманець коричневого кольору із маркуванням «Fani leather collection» вартістю 1 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 650 грн. Загальна сума викраденого майна потерпілого ОСОБА_11 становить 856 грн. 33 коп. Викраденим розпорядилась на власний розсуд.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; дослідити висновок № 9/628 від 27.11.2017 та визнати його неналежним та недопустимим доказом. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: з вироком не згідний в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. В матеріалах справи є висновок експерта № 9/628 від 27.11.2017. Експерт досліджував шкіряний гаманець, а також мобільний телефон «Nокіа 1616-2». Відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами і приєднання до матеріалів справи від 14.11.2017 у ОСОБА_11 було викрадено мобільний телефон «Nокіа 1616», а не «Nокіа 1616-2», це дві різні моделі, а тому ціна може відрізнятися; слідчим не надавалось на експертизу ні модель «Nокіа 1616-2», ні модель «Nокіа1616». Відповідно до супровідного листа № 19/114/9-1/00/2 від 28.11.2017 надсилається висновок експерта № 9/628 від 27.11.207 з додатками. Серед додатків повертається гаманець коричневого кольору упакований в спеціальний пакет експертної служби МВС України № 4000572. При цьому експерт вказує, що на експертизу надано пакет експертної служби МВС України № 0220696, в пакеті знаходиться тільки гаманець. Експерт не вказує, що в пакеті експертної служби знаходились вживані сім-картка «Київстар», а також «Nокіа 1616-2». Не досліджуючи безпосередньо мобільний телефон «Nокіа 1616-2» та сім-картки, не вивчаючи видимі пошкодження, не маючи можливості в реальному режимі перевірити, чи працює мобільний телефон або сім-картка, не описуючи об`єкту дослідження, експерт тільки на підставі пропозицій в Інтернеті визначає їх ринкову вартість. У вироку суд посилається на те, що ОСОБА_7 вказала, що здала телефон в ломбард, а також на те, що працівник поліції телефонував на номер викраденого телефону і йому відповіла ОСОБА_7 . При цьому суд не бере до уваги аргументи сторони захисту, не допитує працівника поліції, який би підтвердив або спростував факт, що саме він телефонував ОСОБА_7 . За наявності показань ОСОБА_7 про те, що вона здала мобільний телефон в ломбард, слідством не перевірено даної інформації.

В ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, просять апеляційну скаргу задоволити.

Прокурор вважає винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведеною, а апеляційну скаргу необґрунтованою, просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що на виході зі свого будинку він зустрів ОСОБА_7 і в подальшому виявив пропажу гаманця з грошима в сумі 650 грн. та мобільного телефону, який купив йому син за 280 грн.; протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинення крадіжки від 23.10.2017, протоколом пред`явлення особи для впізнання та фотознімками від 24.11.2017, протоколом огляду місця події та фототаблицею від 08.11.2017, висновком судово-товарознавчої експертизи № 9/628 від 27.11.2017, протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2017 та фототаблицею до нього, згідно з якими під час слідчої дії ОСОБА_7 показала місцезнаходження будинку в АДРЕСА_2 , показала напрямок свого руху до кімнати, де виявила гаманець та мобільний телефон, місцезнаходження викрадених речей та куди попрямувала з території господарства будинку АДРЕСА_2 , показала, де саме викинула гаманець.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини кримінального провадження в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про порушення норм матеріального та процесуального права не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У вироку суду дано належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні, в тому числі висновку судово-товарознавчої експертизи № 9/628 від 27.11.2017, який як належний і допустимий доказ у сукупності з іншими доказами свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Органом досудового розслідування для визначення вартості викраденого у потерпілого майна з дотриманням вимог ст.ст. 242, 243 КПК України був залучений експерт.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п.25 постанови Пленуму № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначена шляхом проведення відповідної експертизи.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 27.11.2017 № 9/628 ринкова вартість представленого на дослідження гаманця коричневого кольору з написом «Fani leather collection» станом на 23.10.2017 становила 1,00 грн.; ринкова вартість вживаного, технічно справного мобільного телефону торгової марки «Nokia», моделі 1616-2, станом на 23.10.2017 становила 203,33 грн.; ринкова вартість вживаної сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» станом на 23.10.2017 становила 2,00 грн. При цьому експертом було досліджено переставлений на експертизу гаманець. Мобільний телефон торгової марки «Nokia», моделі 1616-2 та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» на дослідження в натуральному вигляді не надавалися (т.1 а.с.170-175).
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами і приєднання до матеріалів справи від 14.11.2017 у ОСОБА_11 було викрадено мобільний телефон «Nокіа 1616», а не «Nокіа 1616-2», не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до постанови слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 від 08 листопада 2017 року речовим доказом визнано та приєднано до матеріалів справи гаманець коричневого кольору із маркуванням «Fani leather collection» (т.1 а.с.204).
Щодо мобільного телефону, то згідно з матеріалами кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта, показань потерпілого ОСОБА_11 , висновку судово-товарознавчої експертизи № 9/628 від 27.11.2017, у потерпілого було викрадено мобільний телефон саме марки «Nокіа 1616-2» (що й інкриміновано обвинуваченій ОСОБА_7 ) і на вирішення судової експертизи слідчим правильно було поставлено питання про те, яка ринкова вартість вживаного, технічно справного мобільного телефону торгової марки «Nокіа 1616-2» станом на 23.10.2017 (т.1 а.с.170 зворот).

Ні телефон марки «Nокіа 1616», ні телефон марки «Nокіа 1616-2» не визнані речовими доказами, оскільки викраденого мобільного телефону органами досудового розслідування віднайдено не було й відповідно вартість останнього обґрунтовано встановлена на підставі висновку судово-товарознавчої експертизи № 9/628 від 27.11.2017, про що мотивовано зазначено у вироку суду.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції не допитав працівника поліції, який би підтвердив або спростував факт, що саме він телефонував ОСОБА_7 на викрадений телефон, не є підставою для скасування судового рішення.

З журналу судового засідання від 02.04.2019 вбачається, що прокурором було знято питання про допит свідків, з чим погодився захисник ОСОБА_10 , заявивши, що не наполягає на допиті свідків (т.1 а.с.228).

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи викладені у вироку висновки, покликався на безпосередньо досліджені ним у судовому засіданні докази, яким суд дав оцінку як належним і допустимим доказам і які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Суд першої інстанції з дотримання вимог ст. 337 КПК України розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Суд, виходячи з принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, призначив обвинуваченій покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства й своє рішення мотивував у вироку. Призначене ОСОБА_7 покарання з врахуванням вимог ст. 71 КК України у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі є необхідними і достатніми для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів обвинуваченою.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 необґрунтованою.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженою у той же строк з дня отримання нею копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3