Справа № 521/9321/19
Пр-ня по справі № 1-кп/521/379/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3
за участю обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за №0000191 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Волгоград, Російської Федерації; офіційно не працюючого; одруженого; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 01.02.2019 року, о 22 годині 00 хвилин, знаходячись у тролейбусі №8, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей здоров`я людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень, лівою ногою наніс один удар ОСОБА_5 в область обличчя, після чого на зупинці біля тролейбусу, наніс один удар ОСОБА_5 в область тулуба та рукою по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений провину у скоєнні злочину визнав та показав, що у нього на утримані є троє малолітніх дітей, від дачі пояснень він відмовляється у скоєному кається.

Під час виконання вимог ст. 349 КПК України сторона обвинувачення запропонувала, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), а дослідити обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім цього, суд з`ясував, що сторони та потерпілий розуміють зміст цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд керується вимогами, передбаченими ст. 92 КК, про те, що в даному випадку доведення обставин, передбачених ст.. 91 КК покладається на прокурора та суд позбавлений можливості примушувати сторону обвинувачення виконувати вказаний обов`язок, з іншого боку у суду не виникло сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та потерпілого.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, в порядку ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено судовий розгляд дослідженням документів, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- відповідні відомості внесено до ЄРДР (витяг з ЄРДР від 07.02.2019 року)

- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 27.03.2019 року); з 19.12.2008 року по 06.02.2019 року працював в КП «ОМЄТ» на посаді водія, де позитивно характеризується (копія наказу № 101, характеристика); не перебуває на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (довідка від 10.04.2019 року); має трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_7 , 2011 р.н., ОСОБА_8 , 2014 р.н. (копія посвідчення НОМЕР_1 ).

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК, суд встановлює обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення. (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

Також суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 42 роки та соціальне положення одружений, має 3 малолітніх дітей; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

З урахуванням тієї обставини, що щодо ОСОБА_4 строк дії обов`язків за запобіжним заходом закінчився, а прокурор під час судових дебатів не заявляв клопотання щодо обрання запобіжного заходу, суд вважає, що в даному випадку немає необхідності встановлювати контроль за поведінкою та особистістю обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно вручається сторонам та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1