Номер провадження: 11-кп/813/826/20
Номер справи місцевого суду: 509/4540/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2019 року у кримінальному проваджені № 0000598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березки, Бершадського району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальною осввітою, розлученого, працює слюсарем ПАТ «Промзв`язок Південь», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання:

-за ст. 286 ч. 2 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

-за ст.135 ч.1 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_10 залишено без змін - тримання під вартою.

В строк відбування покарання ОСОБА_10 зараховано термін його попереднього ув`язнення, а саме з 04.07.2019 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховано з моменту його затримання та взяття під варту, тобто з 04.07.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_10 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 6123 (шість тисяч сто двадцять три) гривні.

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим в тому, що він 01.07.2019 року о 18:09 годин грубо порушив пункти: 1.5.; 1.7.; 2.3. б); 2.9. а); 10.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (5,72 %о етанолу в сечі), керуючи фактично належним йому технічно справним автомобілем «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.3. б); 2.9. а); 10.1. Правил дорожнього руху, і, напроти будинку АДРЕСА_2 , виїхав за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода похилого віку ОСОБА_11 , який рухався попереду, у попутному напрямку, у темпі кроку, прямолінійно, по узбіччю.

Під час наїзду відбулося закидання тіла пішохода на капот та переднє вітрове скло автомобіля з наступним падінням потерпілого на дорожнє покриття.

Крім того, водій ОСОБА_10 свій транспортний засіб не зупинив, на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому не вжив, до медичного закладу та органу Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив і зник з місця пригоди.

Проте, завдяки оперативним діям небайдужих громадян, на очах яких відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_11 , вдалось затримати водія ОСОБА_10 , через кілька кілометрів від місця пригоди, в с. Йосипівка, Овідіопольського району, Одеської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 о 23:50 год. в КУ «Овідіопольська ЦРЛ».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає призначення покарання невідповідним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Просить вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2019 року змінити в частині строку призначеного судом покарання у вигляді 6 років позбавлення волі та призначити обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, наявність обставин, які пом`якшують покарання відповідно до частини 1 та 2 статті 66 КК України, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку, а також дані, що позитивно характеризують особистість ОСОБА_10 , оскільки він є особою похилого віку, раніше не судимий, всебічно сприяв слідству та встановленню істини по справі, не має скарг за місцем проживання, є певні проблеми зі здоров`ям.

Крім того, до Одеського апеляційного суду обвинуваченим ОСОБА_10 подано клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в якому він просить зарахувати судом строк попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області складанням покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання більш суворим видом виходячи із такого співвідношення: один день позбавлення волі, відповідає два дні обмеження волі.

В судовому засіданні апеляційного суду на розгляд учасників провадження було постановлено питання щодо можливості проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого, який утримується під вартою, та який був повідомлений про місце, час та дату розгляду апеляційної скарги і при цьому не заявив клопотання про його виклик в судове засідання та встановлено, що учасники провадження вважали за можливим провести розгляд за відсутності обвинуваченого, зважаючи на присутність в судовому засіданні його захисника.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого та його явка не була визнана апеляційним судом обов`язковою і останнім на заявлялося клопотання про його виклик у судове засідання, у відповідності до положень ч.4 ст.401 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважав за можливим провести судовий розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_10 .

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; прийнявши до уваги пояснення захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі; прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до оскаржуваного вироку суду першої інстанції та журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_10 свою провину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та не заперечував порушенням ним правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 та залишення його без допомоги як особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані.

В апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення злочину, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочинів, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 та ч.1 ст.135 КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

При цьому апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження розглянуто у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні обвинуваченим дій, які виразилися в порушенні останнім правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та завідомо залишення без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, маючи змогу надати йому допомогу, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, за встановлених районним судом та викладених у вироку обставин.

В судовому засіданні апеляційного суду, жоден з учасників кримінального провадження, не оспорював встановлені районним судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого та характеризуючі особу обвинуваченого дані, які були досліджені судом першої інстанції та на які послався суд ухвалюючи оскаржуваний вирок. При цьому учасники провадження не заявляли клопотання про повторне дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та погодилися зі встановленими районним судом обставинами та даними щодо особи обвигнуваченого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку та обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник обвинуваченого в поданій апеляційній скарзі та наданих ним апеляційному суду поясненнях послався на те, що встановлені судом першої інстанції обставини, з урахуванням характеризуючих особу обвинуваченого даних, вказували на необхідність призначення обвинуваченому покарання шляхом поглинення призначеного покарання менш суворого покарання за ч.1 ст.135 КК України, більш суворим за злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а не шляхом часткового складання призначених за кожен злочин окремо покарань.

Разом з тим, доводи захисника щодо неналежного врахування обставин, які пом`якшують покарання відповідно до частини 1 та 2 статті 66 КК України є безпідставними, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, а саме тяжкий та середньої тяжкості злочини, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сімейний стан - неодружений, позитивну характеристику, довідку щодо не перебування на обліку у нарколога та психіатру та його вік (а.с. 40-43, 56-58, 61-64, 75).

Крім того, суд першої інстанції вірно послався на наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, який відповідно до викладених в обвинувальному акті обставин скоєного злочину складав 5,72 відсотки етанолу в сечі обвинуваченого.

Апеляційним судом врахована позиція потерпілого та його представника, які підтвердили лише фактичне відшкодування обвинуваченим понесених ними витрат, пов`язаних з похованням потерпілого ОСОБА_11 та вказали, що керування обвинуваченим транспортним засобом у стані такого ступеню алкогольного сп`яніння, який був вкрай тяжким, свідчить про грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, проявлення ним злочинної самовпевненості, що стало наслідком скоєння дорожньо-транспортної події та спричинило настання непоправних тяжких наслідків у вигляді загибелі потерпілого.

Подальші дії обвинуваченого щодо зникнення останнім з місця події та залишення потерпілого без допомоги під час перебування у небезпечному для життя стані, додатково підтверджують факт безвідповідального відношення останнього до наслідків своїх протиправних дій.

Саме тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів та їх наслідки, на думку апеляційного суду вказували на необхідність призначення обвинуваченому реального покарання шляхом часткового складання покарань в тому числі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки та не могли свідчити про можливість призначення такого покарання в її мінімальних межах, в тому числі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому апеляційний суд вважає, що наявна в матеріалах справи довідка про наявність у обвинуваченого певного хронічного захворювання та поважність його віку, з урахуванням ступеню тяжкості та наслідків скоєних злочинів, не можуть слугувати підставами, що вказують на можливість призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, як про те просить захисник.

Переконливих доказів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог захисником не надано, а в самій апеляційній скарзі не зазначено обставини, які свідчили би про необхідність зміни або скасування оскарженого вироку.

Таким чином судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді та розмірі, визначеного оскаржуваним вироком місцевого суду.

При цьому, апеляційний суд вважає не знаходить жодних підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки покарання у виді обмеження волі обвинуваченому оскаржуваним вироком не призначалося, а вироком районного суду вірно зараховано термін його попереднього ув`язнення, а саме з 04.07.2019 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інших доводів, які б не були враховані судом першої інстанції, апеляційному суду представлено не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим вважає оскаржений вирок законним, обґрунтованим та мотивованим і вважає за необхідне залишити його без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2019 року у кримінальному проваджені № 0000598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4