справа № 208/5706/19
№ провадження 1-кп/208/294/20
ВИРОК
Іменем України

08 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000018 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, розлучений, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.11.2017 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

20.03.2018 року, державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, зобов`язання в 3-х денний термін надавати довідку з місця роботи державному виконавцю для направлення виконавчого листа за місцем роботи: попередження державного виконавця про зміну місця проживання або роботи, щомісячне (щоквартальне) надання державному виконавцю копій квитанцій про сплату аліментів.

ОСОБА_4 , достеменно знаючи про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про кримінальну, відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом сплати аліментів, грубо порушив обов`язки щодо необхідності утримання доньки, покладені на нього як батька ч. 2 ст. 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України.

Так, діючи умисно, у період часу з квітня 2018 року по липень 2019 року, ОСОБА_4 , злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: не вжив заходів до офіційного працевлаштування з метою приховування заробітку (доходу), який підлягає обліку при відрахуванні аліментів, проте, працюючи без офіційного працевлаштування та отримуючи заробітну плату, ОСОБА_4 аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини: з квітня 2018 року по грудень 2018 року щомісячно по 1577.00 грн., з січня 2019 року по березень 2019 року щомісячно по 2100,00 грн., з квітня 2019 року по червень 2019 року щомісячно по 2316,00 грн., за липень 2019 року - 2406,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 протягом часу з квітня 2018 року по липень 2019 року включно, злісно ухилявся від сплати встановлених судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.11.2017 року коштів на утримання дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і допустив заборгованість зі сплати аліментів за 16 місяців у сумі 29 847 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що знаходився у шлюбі з потерпілою, від якого мають доньку. В 2018 році шлюб розірвано. У березні 2018 року узнав, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки. В той час він офіційно не працював, до центру зайнятості не звертався. В листопаді, грудні 2019 року платив заборгованість по 250 гривень. З донькою спілкується по телефону, зустрічатися вона з ним не хоче. Вину свою визнає, щиро кається у скоєному. В подальшому обіцяє сплачувати борг та поточні аліменти.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному дослідженні доказів, обсяг якого визначено судом, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з встановленням строку випробування. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його оголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження. Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1