Дата документу 08.07.2020 Справа № 554/9225/18
Провадження № 1кс/554/8939/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000219 від 28.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
23 червня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000219 від 28 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, посилаючись на те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято передчасно, без всебічного та повного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, а постанова винесена з порушенням вимог КПК України.

Зазначає, що слідчим не було проведено невідкладних та ефективних слідчих дій, не були допитані працівники Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області Дяденко, Сидоренко, старший слідчий ОВС ГУ МВС України в Полтавській області ОСОБА_6 ; не встановлено та не допитано двох інших працівників Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області, які разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вибивали із ОСОБА_3 зізнання в злочині; не були перевірені покази ОСОБА_3 про примушування слідчим ОВС ГУ МВС України в Полтавській області ОСОБА_6 давати показання та підписати протокол його допиту в якості підозрюваного від 23.07.2010-24.07.2010 за допомогою тортур, побиття та інших незаконних заходів з метою створення штучних доказів вини завідомо невинного; не були перевірені доводи ОСОБА_3 про штучно створені речові докази слідчим ОВС ГУ МВС України в Полтавській області ОСОБА_6 металевий домик, який слідчим неправомірно підкинуто на місце вчиненого злочину попередньо нанісши сліди крові, а також не перевірено вказані доводи протоколом відтворення обстановки та обставин події; не долучено до матеріалів справи протоколи вищезазначених слідчих процесуальних дій; не перевірені речові докази на предмет їх створення постфактум; не було встановлено та допитано осіб, які утримувалися в ІТТ разом із ОСОБА_3 з приводу чи дійсно були наявні у ОСОБА_3 видимі ознаки тілесних ушкоджень; не допитано начальника Чергової частини Лубенського РВ; не встановлено та не допитано працівників міліції, які працювали на той час у Лубенському РВ УМВС України в Полтавській області; не було встановлено та допитано осіб, які відвозили ОСОБА_3 на медичне освідування до Лубенської ЦРЛ з приводу чи дійсно були наявні у ОСОБА_3 видимі ознаки тілесних ушкоджень; не було встановлено та допитано медичних працівників Лубенської ЦРЛ, які проводили ОСОБА_3 освідування та начебто проводили медичний огляд; не долучено до матеріалів справи журнал ІТТ; не проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_3 ; не витребувано із Лубенської ЦРЛ медичну документацію щодо огляду ОСОБА_3 ; не витребувано та не долучено до матеріалів даного кримінального провадження матеріалів справи за обвинуваченням ОСОБА_3 ; не допитано ОСОБА_3 ні як свідка, ні як потерпілого.

Крім того, слідчий зазначає підставою закриття кримінального провадження відсутність в діях працівників Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області складу кримінального правопорушення, однак слідчий не заперечує події злочину, тому заявнику не зрозуміло, в діях яких саме працівників Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області відсутній склад злочину. Вважає, що є всі підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просили задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду направлено матеріали кримінального провадження № 0000219 для огляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувало кримінальне провадження за № 0000219, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2018 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 29 травня 2020 року кримінальне провадження № 0000219 від 28 серпня 2018 року закрито у зв`язку із закінченням строків проведення досудового розслідування, на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України (арк.крим.провадж.53-55).

Про наявність постанови ОСОБА_3 стало відомо з листа ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 29 травня 2020 року № Р-5059/15-02-2-20, який було отримано заявником 11 червня 2020 року, що не було спростовано під час розгляду.

Насамперед, потрібно зазначити, що пункт 10 ч.1 ст.284 КПК України застосовується до справ, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію вищевказаних змін, тобто після 16 березня 2018 року (Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 частину, п.4 § 2 Прикінцевих положень вищевказаного Закону №2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто, п.10 ч.1 ст.284 КПК України вступив в дію 16 березня 2018 року).

Натомість, зазначення слідчим в оскаржуваній постанові норми абз.14 ч.1 ст.284 КПК України за підставою закінчення строку досудового розслідування істотно не впливає на суть прийнятого рішення, оскільки такі мотиви викладені за її змістом та є очевидними.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2018 року, а тому положення КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII стосуються зазначеного кримінального провадження.

Злочин, передбачений ч.1 ст.127 КК України, в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування даного злочину становить дванадцять місяців.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000219 від 28 серпня 2018 року, слідчий або прокурор не зверталися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, тоді як відповідно до вимог ч.1 ст.295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

З огляду на вимоги ст.219 КПК України, яка не передбачає можливості продовження строку досудового розслідування після його спливу у кримінальному провадженні, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, що, як наслідок, виключає можливість проведення подальшого досудового розслідування та виконання у кримінальному провадженні будь-яких слідчих та процесуальних дій.

Оскільки відомості до ЄРДР внесені 28 серпня 2018 року і строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219, який продовжений за клопотанням органу досудового розслідування не був і жодній особі про підозру не повідомлено, закінчився 28 серпня 2019 року, учасники кримінального провадження повинні керуватися тим, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч.3 ст.333 КПК України, обов`язково враховувати те, що будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч.8 ст.223 КПК України).

Відповідно до вимог ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Абзацом 2 пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Слідчий суддя зауважує, що закріплена у п.10 ч.1 ст.284 КПК України норма, яку викладено в новій редакції (чинна з 16 березня 2018 року), з огляду на форму її викладення, є імперативною, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження.

Оскільки строк досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.219 КПК України, у провадженні № 0000219 від 28 серпня 2018 року сплинув 28 серпня 2019 року та жодній особі не було повідомлено про підозру, тому після закінчення цього строку в слідчого були законні підстави для закриття кримінального провадження згідно п.10. ч.1 (абз.14) ст.284 КПК України, що й було ним зроблено, виклавши зазначені обставини в своїй постанові від 29 травня 2020 року.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження цілком узгоджуються з нормами кримінального процесуального законодавства, а підстави для задоволення поданої скарги на таку постанову відсутні.

Варто зазначити, що можливість проведення досудового розслідування за межами строку досудового розслідування, передбаченого ст.219 КПК України, діючим КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.

Враховуючи наведе вище, й те, що термін для подання клопотання про продовження строку досудового розслідування, визначений ч.5 ст.294 КПК України, наразі є таким, що закінчився і він поновленню не підлягає, що унеможливлює розгляд слідчим суддею питання про продовження строку досудового розслідування, тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога скарги про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000219 для продовження досудового розслідування, зобов`язання слідчого провести слідчі дії у кримінальному провадженні, як про це просить заявник у судовому засіданні, оскільки слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого проводити будь-які слідчі (розшукові) в рамках кримінального провадження, строк досудового розслідування в якому сплинув.

Більше того, в даному випадку слідчий суддя не вправі покладати на слідчого обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку, оскільки в даному випадку він не здійснює перевірку доводів щодо неефективності досудового розслідування, а тільки встановлює наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому, закриття кримінального провадження на підставі абз.2 п.10 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, ґрунтується лише на процесуальних моментах закінчення вказаного строку та неповідомлення про підозру жодній особі, незалежно від об`єму проведеного досудового розслідування.

Тому посилання заявника на ті обставини, що розслідування було проведено неповно, упереджено та не об`єктивно не можуть бути взяті до уваги з огляду на підставу закриття кримінального провадження, а саме у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Слідчий суддя також наголошує, що незгода заявника з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, які прийнята на виконання вимог абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тобто фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом досудового розслідування, слідчим суддею.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000219 від 28.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1