Справа № 209/4223/19
Провадження № 1-кп/209/626/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001300, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гусєв Калінінградської області РФ, громадянки України, освіта загальна середня, не заміжня, не працює, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 02.09.2019 року, приблизно о 16.20 годин, знаходячись на літній площадці кафе-бару «Слива», розташованого напроти торгівельного ринку «Пасаж» по б. Будівельників, 3-а у м. Кам`янське разом зі знайомою ОСОБА_7 , побачила, що у неї у жіночій сумці знаходиться мобільний телефон, та вирішила, таємно, незаконно заволодіти вказаним чужим майном, яке належить на праві власності матері ОСОБА_7 - ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, а власниця сумки, в якій знаходилось майно, ОСОБА_7 відволіклась до стойки бару за пляшкою спиртного та залишила без догляду своє майно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, умисно, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, доставши з жіночої сумки, викрала мобільний телефон «Honor 9 Lite LLD-L31», вартістю, згідно висновків судово-товарознавчої експертизи № 5252 від 15.11.2019, 4936,80 гривень, з сім-карткою мобільного оператору «Київстар», що не має матеріальної цінності, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму. Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця злочину зникла, розпорядившись згодом ним на власний розсуд.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні суду була надана угода про примирення від 13.12.2019 року, укладена між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні № 0001300, з одного боку, та підозрюваною у кримінальному провадженні № 0001300 - ОСОБА_5 , з іншого боку, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди, сторони останньої підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини, а також обов`язок ОСОБА_5 визнати себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_5 , та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України. Крім того, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_5 у вигляді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнає у повному обсязі, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене їй обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про примирення потерпілої з обвинуваченої. Пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Разом з цим потерпіла ОСОБА_6 також пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, та просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою суд виходить з наступного.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а ч.2 ст.474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, і кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середнього ступеню тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені вказаного злочину визнала повністю. Укладення угоди між потерпілою та обвинуваченою про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ст.185 ч.1 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 із призначенням останній узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не складалася.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Угоду від 13 грудня 2019 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001300 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України затвердити.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 грудня 2019 року покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на неї, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №5252-19 від 15.11.2019 року, у розмірі 628 гривень 00 копійок.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу №5.8845/0.66 від 02.09.2019 р. залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1