Справа № 344/6680/20
Провадження № 1-кс/344/2558/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження за № 0000064 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 № 1068-ХIV (далі Закон), Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258 (далі Інструкція), Порядку видачі свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей або відмови в його видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 963 (далі Порядок) вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України. Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Згідно п. 2.5 Інструкції при пересиланні культурних цінностей до супровідних документів на відправлення додається свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей, перелік та їх фотографії.

Разом із цим, встановлено що ОСОБА_4 через Інтернет сайти, у тому числі ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснював закупівлю та реалізовував під своїми обліковими записами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (сторінка користувача ІНФОРМАЦІЯ_4 та «мазур» (сторінка користувача ІНФОРМАЦІЯ_5 нагороди та інші предмети старовини. При цьому, ОСОБА_4 знав та усвідомлював, що рідкісні нагороди та інші предмети колекціонування належать до культурних цінностей.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на переміщення культурних цінностей через державний кордон України без дозвільних документів з приховуванням від митного контролю.

Далі, у квітні 2019 року ОСОБА_4 використовуючи власний обліковий запис на сайті https://auction.violity.com розмістив оголошення про продаж предметів старовини, у тому числі нагороди, а саме: медаль «До 25-ї річниці вступу на престол Вільгельма I», Німеччина, 1886 рік; військовий солдатський хрест «За Хоробрість» IV ступеня, Болгарія, 1915 рік; медаль «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік; медаль «Хрестовий похід проти комунізму», Румунія, 1942-1944 років; нагородний знак «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік.

Після цього, у квітні 2019 року на вказаному інтернет ресурсі ОСОБА_4 домовився з одним із користувачів про продаж йому нагород, а саме: медалі «До 25-ї річниці вступу на престол Вільгельма I», Німеччина, 1886 рік; військового солдатського хреста «За Хоробрість» IV ступеня, Болгарія, 1915 рік; медалі «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік; медалі «Хрестовий похід проти комунізму», Румунія, 1942-1944 років; нагородного знаку «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік, за грошову винагороду в сумі 9000 грн., шляхом пересилання їх до Республіки Польща особі на ім`я ОСОБА_6 , на адресу: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , та перерахування останнім вартості придбаних товарів на банківську картку, оформлену в АТ КБ «Приватбанк».

22 квітня 2019 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, умисно порушуючи ст. 13 Закону, п.п. 1,6, 4.2, 2.5 Інструкції, не маючи дозволу на вивезення культурних цінностей, у відділенні поштового зв`язку АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 13А, оформив та відправив у міжнародних поштових відправленнях під № RB760441980UA та № RB760441993UA від свого імені на ім`я ОСОБА_7 , на адресу: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 до Республіки Польща, 5 нагород, а саме: медаль «До 25-ї річниці вступу на престол Вільгельма I», Німеччина, 1886 рік; військовий солдатський хрест «За Хоробрість» IV ступеня, Болгарія, 1915 рік; медаль «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік; медаль «Хрестовий похід проти комунізму», Румунія, 1942-1944 років; нагородний знак «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік.

Вказані товари ОСОБА_4 , з метою приховування їх від митного контролю, пересилав шляхом використання засобів та способів, що утруднюють їх виявлення, а саме: під виглядом кореспонденції, дозволеної до пересилання в поштових відправленнях у вигляді листів, шляхом розподілення їх по різним упакуванням, що перешкоджало оператору поштового зв`язку та посадовим особам митниці встановити вміст упакування і його вагу. Крім того, вміст було упаковано в конверти, внутрішні поверхні яких вкриті прозорими, наповненими повітрям бульбашками, що ускладнювали виявлення металевих предметів, та поміщені у окремі поліетиленові пакети.

Далі, 23 квітня 2019 року у зоні митного контролю на території АТ ДОПП «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) відділу митного оформлення (ВМО) № 1 пункт контролю на станції «Київ-Пасажирський» митного поста «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС посадовими особами митного органу під час проведення митного огляду у міжнародних поштових відправленнях (рекомендованих листах) № RB760441980UA та № RB760441993UA, виявлено 5 нагород (МПВ - № RB760441980UA 2 шт. та МПВ - № RB760441993UA 3 шт.), а саме:

- медаль «До 25-ї річниці вступу на престол Вільгельма I», Німеччина, 1886 рік;

- військовий солдатський хрест «За Хоробрість» IV ступеня, Болгарія, 1915 рік;

- медаль «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік;

- медаль «Хрестовий похід проти комунізму», Румунія, 1942-1944 років;

- нагородний знак «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік.

Згідно висновку судового експерта Черкаського НДЕКЦ від 12.08.2019 вих. № 11-000067 медаль «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік та нагородний знак «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік відносяться до культурних цінностей.

За викладених обставин, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення 2 нагород, які є культурними цінностями, а саме: медалі «В пам`ять придушення франко-прусськими військами повстання 1848-1849 років», Німеччина, 1849 рік; нагородного знаку «Хрест короля Людвіга III», Королівство Баварія, Німеччина, 1916 рік., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

25 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні належать до заходів забезпечення, які обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик того, що у разі необрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання об`єктивно існує, не є абстрактним, оскільки, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_4 має реальну можливість безперешкодно виїхати за межі України.

Об`єктивно існуючим є також ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, які викрили його злочинну діяльність, з метою дачі ними неправдивих показів.

Також підозрюваний у разі необранні йому запобіжного заходу, матиме змогу не виконувати свої процесуальні обов`язки, а саме не з`являтись в судове засідання, затягувати процесуальні строки розгляду кримінального обвинувачення, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування такого запобіжного заходу на цій стадії буде слугувати в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки вищевказаний захід забезпечення спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У разі обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання існує суспільний інтерес, який не суперечить положенням п. 1 ст. 5 Конвенції.

Зазначене у відповідності до ч. 2 ст. 183 КПК України є чітко визначеною законодавчою підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочинів, з врахуванням особи винного та інших обставин та ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання на даному етапі судового розгляду є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Захисник підозрюваного щодо задоволення даного клопотання не заперечив.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що 25 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 , вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування зазначеного вище запобіжного заходу, який в свою чергу буде співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, отже клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього зазначених прокурором обов`язків.

У ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на на строк до 31.07.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю та за першою вимогою;

- не відлучатися з Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця тимчасового проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 , доручити здійснювати прокурору у кримінальному провадженню прокурору відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1