Дата документу 06.05.2020
Справа № 334/2743/18
Провадження № 1-кп/334/180/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 22.07.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., ухвалою суду від 26.06.2017 покарання замінено на громадські роботи розміром 50 годин

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2017 ОСОБА_4 замінено покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

14.11.2017 ОСОБА_4 було ознайомлено з правилами відбування покарання та попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та направлено до КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) допомоги» ЗОР для відбування покарання у виді громадських робіт.

04.12.2017 ОСОБА_4 повинна була прибути на об`єкт для відбування покарання у виді громадських робіт, однак до установи для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 не з`явилась, до відбування громадських робіт не приступила, про причини неявки не повідомила.

У період часу з 18.12.2017 по 11.04.2018 ОСОБА_4 на неодноразові виклики до Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації не з`являлась, причини неявки не повідомляла. Була неодноразово попереджена про порушення та наслідки ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, усвідомлюючи та достовірно знаючи наслідки ухилення від відбування громадських робіт, діючи умисно не з`явилась для відбування на відпрацювання 50 годин громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнала у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердила, що дійсно знала про те, що вона зобов`язана відбути покарання у виді 50 годин громадських робіт в КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) допомоги», була ознайомлена з обов`язками та попереджена про наслідки їх невиконання, однак не з`явилась для відбування покарання у визначений час через сімейні обставини. Просила суд врахувати, що у 2019 році повністю відбула покарання за попереднім вироком, просила суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої та дослідження матеріалів, які її характеризують.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує її дії за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Також, з урахуванням обставин справи, суд визнає пом`якшуючою ту обставину, що ОСОБА_4 наразі повністю відбула покарання у виді 50 годин громадських робіт, що підтверджується повідомленням Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області від 08.10.2019, чим усунула заподіяну злочином шкоду інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання у виді громадських робіт.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують покарання, дані, які характеризують особу обвинуваченої.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, визнання вини, щире каяття та усунення шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначати ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді обмеження волі. Приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винної, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, і щодо неї є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачена протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на неї відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети її виправлення і попередження скоєння нею нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на неї обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженої покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1