УХВАЛА
27 січня 2020 року

м. Київ

справа №724/1186/19
провадження №51-364 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 3 вересня 2019 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги засудженого, останній порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення в касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог указаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування допущення судом першої інстанції таких істотних порушень вимог процесуального права та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які вплинули на законність ухваленого вироку, і, відповідно до статей 412, 413 КПК, тягнуть за собою обов`язкове його скасування із закриттям кримінального провадження, на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Окрім цього, в касаційній скарзі засуджений наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів наданої судом першої інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Також, як убачається з наданих до касаційної скарги копій судових рішень, зазначений вирок був предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який 28 жовтня 2019 року своєю ухвалою залишив його без змін. Однак, ОСОБА_4 , ставлячи перед судом касаційної інстанції вимогу про скасування вироку і закриття кримінального провадження, не зазначає про долю ухвали апеляційного суду, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які він вправі прийняти за результатами розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Додатково слід зазначити, що частиною 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу, для одержання якої він може користуватися послугами адвокатів.
Відповідно до вказаної норми закону засуджений ОСОБА_4 має право звернутися через адміністрацію виконавчої установи до відповідного Центру безоплатної допомоги з метою отримання кваліфікованої правової допомоги для оскарження судових рішень у касаційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 3 вересня 2019 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3