Провадження 1-кп/760/333/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002646 від 22.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, дітей немає, із середньою спеціальною освітою, працюючого кухарем в готелі «Сіті-Холідей», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 21 березня 2015 року приблизно о 23 годин 00 хвилин ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , в під`їзді даного будинку, де у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який виходив зі своєї квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_8 з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно на ґрунті неприязних відносин наніс один удар, ліктем, в область лівої плечової кістки.

Від вказаних злочинних дій потерпілий ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта № 1407/Е від 19 вересня 2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого плеча: уламковий гвинтоподібний перелом діафізу лівої плечової кістки на протязі дистальної третини зі зміщенням уламків, ускладнений посттравматичною нейропатією лівого променевого нерву.

Характер зазначеного перелому не виключає можливість його утворення в результаті удару тупим предметом в ділянку середньої третини плеча з наступними елементами кручення (надмірному обертання по висі нижньої частини плеча).

Вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, на строк понад 21 добу.

Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальних збитків на суму 151577,48 грн. та 150000,00 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, цивільний позов визнав частково, суду показав, що в той день гуляв із знайомим. Вони кричали, оскільки між ними був спір. Потерпілий визирнув із вікна та почав кричати, погрожувати, оскільки вони голосно спілкувались. Після чого потерпілий вискочив і почав конфлікт. Він наніс удар потерпілому, після чого вони схопили один одного за одяг, почали кататись по сходинках. Потерпілий встав та побіг додому. Він вийшов з під`їзду, підбігла поліція, наділа кайданки та відвезла його до Солом`янського УП. Цивільний позов визнає на 102,56 грн.

На запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що алкогольні напої не вживав, випив в той день енергетичний напій «Revo». Наніс удар потерпілому не навмисно, в метушні під час боротьби.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними під час провадження та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 21.03.2015 року близько 23-00 год. вже було темно, вікна були відчинені. Під вікном було припарковане авто. В цей час під вікном він почув лайку, побачив обвинуваченого та іншу особу, які бились. Потім ОСОБА_8 вимістив свою злобу на автомобілі, кілька разів ударив по капоту, ногою в крило та двері зі сторони водія, на що потерпілий зробив йому зауваження. Вважав, що обвинувачений пішов, аж раптом почув удари у вхідні двері. Одягнувся, через вічко побачив ОСОБА_9 . Відчинив двері, відштовхнув ОСОБА_9 , оскільки той його вдарив в обличчя. Потім ОСОБА_9 схопив його за одяг та намагався скинути зі сходів. В цей час обвинувачений ще кілька разів бив його по тулубу та обличчю. Потерпілий тримався за перила лівою рукою, ОСОБА_9 йому наніс удар в ліве плече, від чого він відчув гострий біль і ОСОБА_9 його скинув зі сходів. Він втратив свідомість. Прийшовши до тями, відчув, що ОСОБА_9 сидить на ньому та продовжує його бити. Відчув, що рука була зламана.

Лікувався в лікарні №4. Всі призначення знаходяться у лікарні. Цивільний позов із збільшеними позовними вимогами повністю підтримує. Надав розрахунок витрат. Відсотки по кредиту не мав можливості погасити, тому що в нього не було коштів. В результаті отриманих травм отримав ІІІ групу інвалідності по 2018 рік.

На запитання прокурора, потерпілий ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що його необхідно покарати та призначити покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений перед ним вибачився, однак жодного разу на зустріч не з`явився. Компенсування за лікування не отримував.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_10 суду показала, що вони з потерпілим сусіди. Вікна в той день була відчинені. Почула шум у дворі. Побачила двох людей, які шуміли у дворі, били автомобіль. Один з них пішов до під`їзду та вона почула як у під`їзді стало дуже шумно, хтось стукав у двері. Вона не виходила, бо боялась. Потім із вікна побачила, що потерпілого забрала швидка, затриманий пручався, чинив опір, кричав.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює в КМСШД, надійшов виклик травми руки чоловіка. Вона була фельдшером на огляді чоловіка. Коли вийшли із швидкої, побачила чоловіка, котрий був в стані алкогольного сп`яніння. Почав з ними агресивно розмовляти. Потерпілий відкрив вікно і покликав їх. Вони зайшли до потерпілого у нього була зламана рука, потім чекали поліцію, оскільки боялись вийти на вулицю, тому що обвинувачений вів себе агресивно.

Вина ОСОБА_8 у нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 підтверджується також:

1. Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 березня 2015 р. від потерпілого ОСОБА_6 , виходячи із змісту якого, 21.03.2019 р. близько 23.00 в під`їзді будинку за місцем мешкання невідомий громадянин наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 145);

2. Даними рапорту інспектора полку ПС прапорщика міліції ОСОБА_12 , виходячи із змісту якого 21.03.2015 р. по заяві про побиття за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 2 був виявлений громадянин ОСОБА_8 , який знаходився у збудженому стані та кидався у бійку до працівників міліції, а також побив гр. ОСОБА_6 , якого забрала бригада швидкої допомоги ( а.с 146);

3. Даними повідомлення лікаря ОСОБА_13 про те, що із слів ОСОБА_6 21 березня 2015 р.. невідомий постукав в квартиру, а коли заявник відчинив, то чоловік накинувся та побив потерпілого (а.с. 148);

4. Висновком експерта № 578/E від 17.03.2016-15.04.2016, згідно якого на момент звернення у ОСОБА_6 , 1976р.н., за медичною допомогою 21.03.2015 о 23.49, у нього мало місце тілесне ушкодження: закрита травма лівого плеча: уламковий перелом в середнє-нижній третині діафізу зі зміщенням уламків, з послідуючим розвитком посттравматичної нейропатії лівого променевого нерву. Вказане тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (а.с 149-155);

5. Висновком експерта № 1407/Е від 28.07.2016-19.09.2016, згідно якого у ОСОБА_6 , 1976 р.н., за даними медичної документації мало місце тілесне ушкодження: закрита травма лівого плеча: уламковий гвинтоподібний перелом діафізу зі зміщенням уламків, ускладнений посттравматичною нейропатією лівого променевого нерву. Характер зазначеного перелому не виключає можливість його утворення в результаті удару тупим предметом в ділянку середньої третини плеча з наступними елементами кручення (надмірному обертанню по висі нижньої частини плеча). Вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (а.с.156-164);

6. Даними протоколу слідчого експерименту від 12.09.2017, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_6 , який відтворив обставини події і які відповідають його показанням, наданим в суді (а.с. 166-170);

7. Даними протоколу пред`явлення для впізнання від 13.09.2017 р., під час якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, що наносила йому тілесні ушкодження за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 2 (а.с.172-176);

Дані докази суд визнає належними та допустимими. Суд відкидає доказ протокол проведення слідчого експерименту від 25.09.2017 р. (а.с.178), оскільки він містить дані, отримані зі слів обвинуваченого, які не відповідають встановленим під час судового розгляду обставинам справи та суперечать даним, що містяться і інших доказах, які визнані судом належними та допустимими. Виходячи з цього, даний доказ не може бути покладений в основу вироку.

Суд також не довіряє показанням обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому один удар ненавмисно, оскільки ці показання спростовуються висновком експерта № 1407/Е від 28.07.2016-19.09.2016, в якому прямо вказано, що характер зазначеного перелому не виключає можливість його утворення в результаті удару тупим предметом в ділянку середньої третини плеча з наступними елементами кручення (надмірному обертанню по висі нижньої частини плеча) Кручення свідчить про умисне застосування сили до потерпілого з боку обвинуваченого.

Крім того такі показання спростовуються показаннями і самого потерпілого, який зазначив, що обвинувачений умисно бив його по тілу та обличчю.

Про агресивний характер поведінки обвинуваченого вказували також працівники міліції та працівники швидкої допомоги.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами в провадженні та не викликає сумнівів у суду.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, своїми умисними діями заподіяв потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків передбачениху ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 вчинив злочин, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, умисний та закінчений.

Як особа, ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи зазначене, а також позицію потерпілого, який просив застосувати до обвинуваченого покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає, що призначення мінімальної міри покарання обвинуваченому буде недоцільним, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує особу винного, а саме: небажання спокутувати провину, що характеризує особу винного як такого, що належних висновків для себе не зробив та не бажає стати на шлях виправлення, його виправлення без відбування покарання є неможливим, а тому підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 151577,48 грн. та 150000,00 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо

Виходячи із вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України, суд вважає за можливе задовольнити цей позов частково, виходячи із наступного. Суду надані платіжні документи, що підтверджують придбання потерпілим товарів та послуг, які йому були необхідні для лікування внаслідок завдання фізичної шкоди обвинуваченим, всього на суму 98 416, 32 грн.

Разом з тим, суд не може стягнути з обвинуваченого кошти, які ОСОБА_6 сплачував в якості благодійної допомоги, оскільки така допомога є виключно добровільним внеском і її сплата не є наслідком заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Крім того, суд не може стягнути з обвинуваченого вартість нотаріальних послуг, які сплатив потерпілий, оскільки він не довів суду, що звернення до нотаріуса є наслідком заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Не може суд також стягнути з обвинуваченого і суму 2975,00 грн., оскільки із змісту квитанції до прибуткового касового ордеру № 30-3/03 від 30.03.2016 р. не випливає, що дана сума була витрачена потерпілим на лікування (а.с. 63).

Не підлягають відшкодуванню також і відсотки за використання кредитного ліміту, оскільки потерпілим під час судового розгляду не доведено, що кредитні кошти використовувалися саме на придбання ліків та лікувальні процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відшкодуванню матеріальної шкоди підлягає сума в розмірі 92070,42 грн.

Крім того, потерпілим заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000,00 грн., оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 зазнав фізичного болю та душевних страждань, які полягають в тому, що після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 значний час витратив на лікування, замість роботи та родини (дружину та двох малолітніх дітей). На час лікування сім`я фактично втратила годувальника, оскільки дружина на той час перебувала у декретній відпустці (до 05.12.2016 року). Крім того, ОСОБА_6 є шульгою, а тому після отримання пошкоджень, було необхідно перевчитися та перелаштуватися до вчинення будь-яких дій однією правою рукою, зокрема, написання заяв, підпису документів, вживання їжі, одягання тощо. Після отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 постійно болить ліва рука, у зв`язку із цим він змушений часто вживати знеболювальні.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Тому обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної поведінки щодо потерпілого і надання додаткових доказів не потребує. Цілком зрозуміло, що протиправна поведінка обвинуваченого по відношенню до потерпілого викликала в нього обурення, фізичні та душевні страждання, що підтверджує сам потерпілий.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в заподіянні потерпілому ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження встановлена в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з`ясував, що за своїм характером правопорушення вчинене у формі прямої дії, що виражається у завданні тілесного ушкодження потерпілому.

Глибина фізичних страждань цивільного позивача, на думку суду, є відчутною, оскільки завдання середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження суттєво вплинуло на його стан здоров`я та самопочуття.

Фізичні здібності позивача частково погіршилися, оскільки він, як сам зазначив в судовому засіданні, часто відчуває болі та вимушений перевчатися працювати правою рукою, а тому не може жити нормальним активним життям.

Визначаючи ступінь вини заподіювача, суд визначив, що порушення є умисним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував матеріальний стан відповідача, який працює та має постійне джерело доходів.

Виходячи із вищезазначеного, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом на рівні 130000,00 грн.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту початку фактичного виконання вироку.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 92070,42 грн. та 130000,00 моральної шкоди, всього 222070,42 грн. (двісті двадцять дві тисячі сімдесят грн. 42 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1