УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

заявника адвоката ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

інших захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_11 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001215

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена заява адвоката ОСОБА_3 , яка обґрунтована тим, що слідчий суддя ОСОБА_11 може мати особисту зацікавленість та упередженість у результатах розгляду клопотання органу досудового розслідування, зокрема особисто не може забезпечити відсутність сумнівів у його безсторонності, що є підставою для відводу слідчого судді згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні додатково обґрунтував заяву про відвід, вказавши про те, підозрюваний ОСОБА_4 був учасником протестних акцій під час Революції Гідності. У той же час слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 приймав завідомо неправосудні рішення у справах, які входять до переліку, визначених Законом України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні», відносно інших учасників Революції Гідності. При цьому, висновком Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції його було визнано таким, що порушив присягу судді і підлягає звільненню. Таким чином, слідчий суддя ОСОБА_11 входить до групи суддів, які розглядали так звані «справи Майдану», та за аналогічних обставин він був відведений від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням колишньої судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_13 , де адвокат ОСОБА_3 приймає участь як представник потерпілої сторони. Наведені факти є загальновідомими для великого загалу громадськості та, на думку заявника, свідчать про неможливість вказаного слідчого судді забезпечити об`єктивний та неупереджений розгляд та прийняти законне рішення за наслідками розгляду клопотання, а також про існування потенційного конфлікту інтересів між стороною захисту та слідчим суддею.
Інші захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_4 , доводи заяви про відвід підтримали та просили про її задоволення.

Прокурори відділу Офісу Генерального прокурора у судовому засіданні заперечували проти задоволення зави про відвід слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_11 , будучи повідомленим про дату та час розгляду такої заяви, у судове засідання не з`явився та правом надати пояснення з приводу заявленого відводу не скористався, що не перешкоджає розгляду заяви

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника та інших учасників досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

Як встановлено в судовому засіданні, на розгляді слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_11 11.06.2020 року надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001215.

При цьому, заявляючи відвід захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 стверджує про можливу упередженість слідчого судді ОСОБА_11 при розгляді даного клопотання з підстав відношення підозрюваного ОСОБА_4 до певної категорії громадян - громадських активістів, які приймали участь у простестних заходах під час Революції Гідності, відносно яких слідчим суддею ОСОБА_11 , на думку заявника, приймались завідомо неправосудні рішення тощо.

Так, статті 75, 76 КПК України передбачають чіткий перелік підстав, за яких слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Зокрема, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України». Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).
Разом із цим, наведені у заяві адвоката ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_11 у розгляді клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.
При цьому, суть заявленого відводу зводиться до того, що заявник, внаслідок тлумачення норм законодавства та суб`єктивної інтерпретації фактичних обставин досудового розслідування за №0001215, не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими слідчим суддею ОСОБА_11 у іншому кримінальному провадженні, яке не має опосередкованого процесуального відношення та не є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 .
Окремо також стороною захисту не доведено існування потенційного конфлікту інтересів між стороною захисту та слідчим суддею ОСОБА_11 , що в межах національного законодавства слід розуміти як наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, а тому такі твердження, на думку слідчого судді, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони захисту.

У зв`язку із зазначеним наведені у заяві про відвід підстави не доводять слідчому судді існування системного взаємозв`язку із обставиною, передбаченою п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, тобто не можуть розцінюватись як підстава для відводу слідчого судді.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_11 у розгляді клопотання органу досудового розслідування чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у його неупередженості під час розгляду клопотання клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.75, 76, 81, 376 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_11 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1