Справа № 202/2637/20
УХВАЛА

13 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ознайомившись з матеріалами справи, -
за участю прокурора - ОСОБА_4 , представника органу пробації - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року.
Із вищезазначеного подання вбачається, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень. У подальшому, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року призначене покарання було замінено на 50 годин громадських робіт. Далі, встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не представилось можливим та останнього було оголошено у розшук. ОСОБА_3 до теперішнього часу перебуває у розшуку, вживаними заходами місце проживання та роботи засудженого не встановлено, за обліками СМЕ померлим не значиться. За період перебування на обліку, ОСОБА_3 повторно до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Представник органу пробації у судовому засіданні підтримав заявлене подання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання.
Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості та йому було призначено покарання менш суворе ніж обмеження волі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.
Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року), ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку може бути підтверджена лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 від призначеного покарання не ухилявся, призначене покарання у виді штрафу у дохід держави було замінено на покарання у виді громадських робіт, обвинувальний вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 23.09.2011 року, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив через два роки, а саме 23.09.2013 року, суд вважає, що вказане подання стосовно засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року, який було змінено постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2013 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1