Справа № 487/1336/20
Провадження № 1-кс/487/1628/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, у володінні якої знаходиться майно, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 03.03.2020 року, про накладення арешту,-
ВСТАНОВИВ:
03.03.2020 року слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 03.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766, звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просила накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходиться на зберіганні на майданчику ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне Поле, будинок №5; п`ять ключів від даного автомобілю та технічний паспорт «ГЗ№084022» на вказаний автомобіль, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000766 Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, вулиця Біла, будинок №44.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала; особа, у володінні якої знаходиться майно, заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000766 від 03.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.3020 року на адресу Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт співробітників УПП в Миколаївській області про те, що співробітниками патрульної поліції по вул. Сінна в м. Миколаєві виявлено автомобіль червоного кольору марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під час перевірки якого було виявлено пошкодження номеру кузову.
В ході огляду місця події зазначений автомобіль було вилучено та на даний час поміщено до майданчика тримання транспортних засобів ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5. Також в ході огляду було вилучено п`ять ключів від даного автомобілю та технічний паспорт « НОМЕР_2 » на вказаний автомобіль.

Приймаючи до уваги той факт, що згідно ст. 290 КПК України, автомобіль марки «ВАЗ 2106» червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », п`ять ключів від даного автомобілю та технічний паспорт « НОМЕР_2 » на вказаний автомобіль, є об`єктами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, який знаходиться на зберіганні на майданчику ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5; п`яти ключів від даного автомобілю та технічного паспорту «ГЗ№084022» на вказаний автомобіль, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000766 для подальшого проведення усіх відповідних експертиз.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вилучене майно має суттєве значення речових доказів за матеріалами зазначеного кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до матеріалів клопотання, слідчим не доведено, що п`ять ключів від автомобілю «ВАЗ 2106» та технічний паспорт «ГЗ№084022» на вказаний автомобіль є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. А отже вказане майно не відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Проте доказів того, що вилучене майно, а саме: п`ять ключів від автомобілю «ВАЗ 2106» та технічний паспорт « НОМЕР_2 » відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України слідчим на наведено.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, в частині накладення арешту на п`ять ключів від автомобілю «ВАЗ 2106» та технічний паспорт « НОМЕР_2 », за такого у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Також слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Слідчим доведено, що вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 »,відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Керуючись ст. ст. 94, 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходиться на зберіганні на майданчику ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне Поле, будинок №5.
У задоволенні клопотання про накладення арешту на п`ять ключів від автомобілю «ВАЗ 2106» та технічний паспорт « НОМЕР_2 » - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1