Справа № 307/321/18
Провадження № 1-кп/307/243/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Тячів, кримінальне провадження № 0000486, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Калини, мешканку АДРЕСА_1 , зареєстровану АДРЕСА_2 , громадянку України, із повною загальною середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.11.2017 р., близько 09-ї год., ОСОБА_4 , знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , в якому тимчасово проживає ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, викрала, мобільний телефон фірми "ASUS X00BD", вартістю 1199.40 грв., чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ст. 185 ч. 1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що 27.11.2017 року їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 та попросила допомогти з дитиною. Вдома у потерпілої вони розпивали алкогольні напої. Потім потерпіла кинула телефон у стіну і з нього відпала кришка та випала батарея. Вона зібрала всі деталі, склала їх та поклала телефон у свою кишеню. Пояснити для чого вона це зробила не може. Наступного дня видала телефон працівникам поліції. У вчиненому розкаюється та просить її суворо не карати.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю.
Крім її особистого визнання вина обвинуваченої підтверджується наступними доказами.
З протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.11.2017 р. убачається, що ОСОБА_5 просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом вільного доступу 27.11.2017 р., в період з 9-ї по 10-ту годину викрала мобільний телефон «ASUS» з номером НОМЕР_1 , який знаходився у будинку АДРЕСА_3 .
Заявою ОСОБА_4 стверджено, що вона просить долучити до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон марки «ASUS», який вона 27.11.2017 р. викрала від ОСОБА_5 з її будинку.
Висновком експерта від 07.12.2017 р. стверджено, що залишкова вартість мобільного телефону "ASUS X00BD", у робочому стані, з врахуванням ознак зносу станом цін на 27.11.2017 р. становить 1199.40 грв.
Обираючи обвинуваченій покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. з послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1360 (тисяча триста шістдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ мобільний телефон фірми "ASUS X00BD" залишити у Н.В. Суходольської.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1