Справа № 274/3914/20
Провадження № 1-кс/0274/822/20

У Х В А Л А
12.06.2020 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махнівка Козятинського району Вінницької області, громадянина України, маючого не закінчену вищу освіту, неодруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
В с т а н о в и в:
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, а саме: своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України. Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 (п"яти) років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо особи ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, не має постійного місця роботи, родини, дітей на утриманні, що становить під сумнів міцність соціальних зв`язків останнього; враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 умисно вчинив злочин проти працівника правоохоронного органу та авторитету правоохоронних органів, усвідомлював протиправність своїх дій та настання їх наслідків, ставлять під сумнів репутацію підозрюваного, а також зважаючи на особу підозрюваного, який у грудні 2018 року притягувався за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, злісній непокорі законній вимозі працівникам поліції та керування транспортним засобом без посвідчення водія, у зв"язку з чим, в даному випадку існують обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема такі, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, про що свідчить тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, перешкоджати провадженню іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду, оскільки є жителем іншої області, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має джерела доходів, родини, тобто соціальних зв`язків, які б утримували його від вчинення інших злочинів.
На підставі викладеного, слідство вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним вище.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, враховуючи дані щодо особи підозрюваного, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати провадженню іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, які б утримували його від вчинення інших злочинів.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі пояснив, що він заперечує щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, заперечує щодо пред"явленої йому підозри. Додатково підозрюваний пояснив, що має не закінчену вищу освіту, працює офіційно в м. Києві протягом 5 років монтажником. Також має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання проживає разом з дідом.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні в своєму виступі просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, такий, як особисте зобов"язання чи домашній арешт. Додатково пояснила, що підозра слідчого є необґрунтованою, ризики, зазначені в клопотанні, також належним чином не підтверджені. Також в клопотанні слідчим та прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
При цьому, сторона захисту наполягала на тому, що додані до клопотання матеріали є суперечливими між собою, їх неможливо брати до уваги, крім цього підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, за адресою проживання проживає разом з дідом, має зареєстроване місце проживання в м. Києві, на даний час офіційно працює в м. Києві протягом п"яти років, також просить прийняти до уваги позитивну характеристику підозрюваного та те, що він раніше не судимий.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні долучила до матеріалів клопотання постанову Вінницького апеляційного суду від 22.04.2019 р., відповідно до якої постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2019 р. про направлення адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП для доопрацювання.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
11.06.2020 р. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.06.2020 р. о 20 год 00 хв наряд поліцейських у складі інспектора взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , у відповідності з графіком чергувань на червень 2020 року, книги розстановки нарядів та розстановки сил і засобів роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області з 20 год 10.06.2020 по 08 год 11.06.2020 р. знаходились на охороні громадського порядку та забезпечення безпеки руху автомобільної дороги «Виступовичі-Житомир-Могильов-Подільський № М-21».
Цього ж дня, близько 22 год 50 хв, знаходячись на узбіччі 214 кілометру автомобільної дороги «Виступовичі-Житомир-Могильов-Подільський № М-21», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зупинили транспортний засіб ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням останнім правил експлуатації транспортного засобу у вигляді відсутності освітлення номерного знаку та несправності правої фари ближнього світла в темну пору доби, що передбачає п.п. 31.4.3А та 2.9.В «Правил дорожнього руху».
В цей же час та місці, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , одягнуті у однострій поліцейських та маючи при собі табельну вогнепальну зброю і спеціальні засоби, представившись, виказали вимогу ОСОБА_4 пред`явити реєстраційний талон на транспортний засіб та водійське посвідчення, на що останній відреагував негативно та почав виражатись нецензурними словами, відмовившись надавати документи.
Приблизно о 23 год 20 хв, знаходячись у вказаному вище місці, ОСОБА_4 , не виконуючи законні вимоги поліцейських, повернувся до автомобіля, де побачив перед автомобілем працівника поліції ОСОБА_7 , та в цей час у нього виник намір на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , привівши в робочу дію автомобіль, розпочав рух та умисно здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який знаходився перед автомобілем, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 зупинив автомобіль. Далі до водійських дверцят автомобіля підійшов ОСОБА_8 та застосував до ОСОБА_4 спецзасіб «Терен 4М», після чого вивів останнього з автомобіля.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосували фізичну силу до ОСОБА_4 , а саме загин руки за спину, оскільки останній не реагував на вимогу працівників поліції припинити свої протиправні дії, однак ОСОБА_4 звільнився та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 . Продовжуючи чинити опір, працівниками поліції до ОСОБА_4 було застосовано спеціальний засіб «кайданки» та останнього затримано.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно заподіяв поліцейському інспектору взводу №1 роти №2 управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синців на обличчі та лівій гомілці.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується:
-протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 11.06.2020 р.;
-протоколами оглядів місць події від 11.06.2020 р.;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
-протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ;
-висновком експерта № 250 від 11.06.2020 р.;
-протоколом затримання ОСОБА_4 ;
-повідомленням про підозру ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об"єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (Умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків).
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, доводи слідчого, що під тяжкістю покарання підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який не має постійного місця роботи, родини, дітей на утриманні, що становить під сумнів міцність соціальних зв`язків підозрюваного, спростовуються тим фактом, що підозрюваний ОСОБА_4 станом на 12.06.2020 р. має реєстрацію в. м. Києві, має постійне місце проживання в с. Махнівка Козятинського району Вінницької області, за якою проживає разом з дідом. Також підозрюваний ОСОБА_4 офіційно працевлаштований в м. Києві, де працює протягом 5 років на посаді монтажника, має належну поведінку, позитивно характеризується. Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості.
Окрім того, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, злісній непокорі законній вимозі працівникам поліції, є недоведеним та спростовується наданими в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 доказами, а саме: постановою Вінницького апеляційного суду від 22.04.2019 р., відповідно до якої постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2019 р. про направлення адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП для доопрацювання. Також слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий.
Ризик того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати провадженню іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду, оскільки є жителем іншої області, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено наявності жодних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 зопобіжний захід у виді особистого зобов"язання з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 3 ст. 194 КПК України.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність зареєстрованого місця реєстрації та місця проживання, наявність постійного місця роботи, відсутність судимості, а також молодий вік підозрюваного.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 179, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махнівка Козятинського району Вінницької області, громадянина України, маючого не закінчену вищу освіту, неодруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- зобов"язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (с. Махнівка Козятинського району Вінницької області);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
Дані обов"язки покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк - два місяці, тобто до 12 серпня 2020 року включно.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її проголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчому здійснювати контроль за виконанням вказаної ухвали до моменту надходження справи до суду, а з того часу контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Бердичівської місцевої прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1