Провадження №1-кс/463/1803/20
У Х В А Л А

08 квітня 2020 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002210 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.358 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0002210 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.2 ст.289 КК України щодо підробки документів, за допомогою яких здійснено відчуження автомобіля марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та заволодіння вказаним автомобілем. ОСОБА_5 було 27 березня 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачено ч.2 ст.289 КК України. З метою забезпечення можливої конфіскації майна як покарання за інкримінований злочин, просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.172 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання без виклику власника майна.

З врахуванням поданої слідчим заяви про розгляд клопотання у його відсутності, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без участі слідчого на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0002210 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 КК України, ч.2 ст.289 КК України щодо можливої підробки документів та заволодіння автомобілем марки «Peugeot 807», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , проте на даний час зареєстрований за ОСОБА_7 .

Як вбачається із копії повідомлення про підозру, ОСОБА_5 було 27 березня 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно санкції ч.2 ст.289 КК України, такою передбачено застосування покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що суд за результатам розгляду кримінального провадження може призначити покарання у виді конфіскації майна щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 29 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, що стверджується витягом з державних реєстрів (а.с.39-40), а також транспортний засіб марки «IVECO», модель «35S14V», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , синього кольору, VIN-код НОМЕР_4 , що стверджується витягами з державних реєстрів (а.с.41, 42).

У зв`язку з наведеним, приходжу до переконання, що клопотання слід задоволити та накласти арешт на вказане майно, оскільки на таке може бути звернуто стягнення у випадку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0002210 на:

квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 29 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

транспортний засіб марки «IVECO», модель «35S14V», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , синього кольору, VIN-код НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1