Справа № 572/902/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ВК-46 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року - за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 06.04.2017 року, кінець строку покарання 11.11.2021 року.

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що він на даний час довів своє виправлення, оскільки закінчив навчання, є працевлаштованим. Зі слів засудженого він не міг раніше працевлаштуватись, оскільки хворів, через що переніс оперативне втручання.

Представник адміністрації ДУ «Катеринівська ВК-46 у Рівненській області» не заперечує проти поданого клопотання, зазначаючи, що засуджений дійсно є працевлаштованим та характеризується як неконфліктна особа.

Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року - за ч.2 ст.289 КК України, тобто, за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

На момент розгляду подання засудженим дійсно відбуто 2/3 частини строку призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 1 рік 6 місяців 26 днів).

Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.

Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого матеріалів ОСОБА_5 протягом періоду відбуття покарання характеризується посередньо, як особа, яка є неконфліктним, але участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених приймає лише в порядку черговості.

Вказані обставини доводяться дослідженими судом характеристиками від 28 вересня 2018 року, від 15 травня 2019 року та від 26 березня 2020 року, наявними в матеріалах особової справи.

В ході судового провадження судом встановлено, що засуджений на даний час є працевлаштованим, однак, протягом нетривалого часу : зі слів представника установи, засуджений є працевлаштованим протягом 5 днів.

Відповідно до наявних в матеріалах особової справи медичних довідок засуджений є працездатним.

Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень - за час відбуття покарання засуджений мав 2 стягнення, в тому числі, за зберігання заборонених предметів, тобто, характер порушення свідчить про те, що засуджений, відповідно до ст.133 КВК України є злісним порушником установленого порядку відбування покарання. Заохочень за час відбування покарання засуджений не мав.

Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженим судом опитувальним листом керівників служб установи та відповідно до витягу із протоколу № 6 від 26 березня 2020 року засідання комісії засуджений вважається таким, що не заслуговує на застосування відносно нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.

З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний момент не довів свого виправлення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього, а тому клопотання засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Cуддя