1Справа № 335/3355/20 1-кп/335/637/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003096 від 2 грудня 2019 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганди (Російська Федерація), громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 31 березня 2020 р.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Приблизно у вересні 2017 р. ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_6 , яка повідомила останньому, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, на що ОСОБА_4 запропонував працювати повією у приміщенні № 12 підземного переходу по вул. Сталеварів, 9-А у м. Запоріжжі з метою отримання грошової винагороди, при цьому він буде направляти останній клієнтів для надання їм послуг сексуального характеру.
Під час розмови ОСОБА_4 ознайомив ОСОБА_6 з умовами, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду, з яких від 100 до 200 грн. прибутку від надання інтимних послуг повинна була віддавати ОСОБА_4 . Ознайомившись із запропонованими умовами, ОСОБА_6 надала свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому надавала сексуальні послуги невстановленим особам чоловічої статі за грошову винагороду.
В подальшому, 09.01.2020 о 23:49 год. ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_7 та запропонував останньому повію для надання послуг сексуального характеру.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, діючи повторно, 10.01.2020 ОСОБА_4 з метою надання громадянину ОСОБА_7 дівчини для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду о 01:07 год. зателефонував ОСОБА_6 та викликав останню за адресою: АДРЕСА_2 , для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду клієнту ОСОБА_7 . По прибуттю ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 звів ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , яка надала останньому послуги сексуального характеру у вигляді вагінального та орального актів, за що отримала від останнього грошові кошти у сумі 400 грн., з яких надала грошові кошти в сумі 200 грн. ОСОБА_4 за звідництво.
Крім того, приблизно у вересні 2017 р. ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_8 , яка повідомила останньому, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, на що ОСОБА_4 запропонував працювати повією у приміщенні № 12 підземного переходу по вул. Сталеварів, 9-А у м. Запоріжжі з метою отримання грошової винагороди, при цьому ОСОБА_4 буде надавати клієнтів.
Під час розмови ОСОБА_4 ознайомив ОСОБА_8 з умовами, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду, з яких від 100 до 200 грн. прибутку від надання інтимних послуг вона буде повинна відавати ОСОБА_4 . Ознайомившись із запропонованими умовами, ОСОБА_8 надала свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому надавала сексуальні послуги невстановленим особам чоловічої статі за грошову винагороду.
13.01.2020 в ході проведення оперативної закупки ОСОБА_9 о 18:20 год. зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний телефон НОМЕР_2 та домовився з останнім, що той за грошову винагороду організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру. Після чого приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції 13.01.2020 о 19:00 год. здійснив телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_3 повії ОСОБА_8 з метою надання останньої ОСОБА_9 для сексуальних послуг.
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи повторно, 27.01.2020 о 22:10 год. ОСОБА_4 з метою надання громадянину ОСОБА_9 дівчини для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду отримав від останнього 100 грн. за звідництво та о 23:00 год. зателефонував повії ОСОБА_8 та викликав останню за адресою: АДРЕСА_2 , для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду клієнту ОСОБА_9 . По прибуттю ОСОБА_8 за вищевказаною адресою ОСОБА_4 звів ОСОБА_9 із ОСОБА_8 , яка надала останньому послуги сексуального характеру у вигляді вагінального акту, за що отримала від останнього грошові кошти у сумі 400 грн., з яких в подальшому надала грошові кошти в сумі 100 грн. ОСОБА_4 за звідництво.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції 27.01.2020 о 20:20 год., отримавши телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_2 від громадянина ОСОБА_10 , який запропонував грошову винагороду за надання йому особою жіночої статі послуг сексуального характеру, вирішив надати останньому для цього ОСОБА_8 .
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи повторно, 27.01.2020 ОСОБА_4 з метою надання ОСОБА_10 послуг сексуального характеру за грошову винагороду, отримав від останнього 100 грн. за звідництво та о 23:00 год. в приміщенні № 12 вул. Сталеварів, 9А в м. Запоріжжі надав ОСОБА_8 , яка за грошову винагороду надала ОСОБА_10 послуги сексуального характеру у вигляді вагінального акту, за що отримала грошові кошти у сумі 400 грн.
Далі, 06.02.2020 в ході проведення оперативної закупки ОСОБА_9 о 14:30 год. зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний телефон НОМЕР_2 та домовився з останнім, що той за грошову винагороду організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру. Після чого приблизно о 21:30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції 06.02.2020 о 19:00 год. здійснив телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_3 повії ОСОБА_8 з метою надання останньої ОСОБА_9 для сексуальних послуг.
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи повторно, 06.02.2020 о 22:10 год. ОСОБА_4 , з метою надання громадянину ОСОБА_9 особи жіночої статі для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, отримав від останнього 100 грн. за звідництво, після чого о 23:00 год. надав ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , для послуг сексуального характеру ОСОБА_8 , яка вступила з останнім у статтевий акт, за що отримала грошові кошти у сумі 200 грн., з яких в подальшому 200 грн. надала ОСОБА_4 за звідництво.
Крім того, 15.01.2020 ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстави задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, приблизно о 21:32 год. зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 , та повідомив про необхідність останньої прямувати до приміщення № 12 у підземному переході по вул. Сталеварів 9-А у м. Запоріжжі для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду клієнту. Прибувши до приміщення № 12 у підземному переході по вул. Сталеварів 9-А у м. Запоріжжя, де знаходився клієнт, ОСОБА_8 відмовились надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду клієнту. Однак, ОСОБА_4 15.01.2020 о 23:00 год., маючи умисел на примушування особи до заняття проституцією із застосуванням насильства, після відмови ОСОБА_8 надавати клієнту послуги сексуального характеру, знаходячись біля приміщення № 12 у підземному переході по вул. Сталеварів 9-А у м. Запоріжжі, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 знаходиться у матеріальній залежності від нього, застосував фізичне насильство у відношенні до ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні останній ударів руками по обличчю та тілу, тим самим примусив останню до заняття проституцією.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочини, які судом кваліфікуються наступним чином:

- за епізодами від 09-10.01.2020, 13-27.01.2020, 27.01.2020 та 06.02.2020 за ч. 2 ст. 302 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи;

- за епізодом від 15.01.2020 за ч. 2 ст. 303 КК України, а саме примушування особи до зайняття проституцією із застосуванням насильства, вчинено особою, від якої потерпілий був у матеріальній залежності.

31.03.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 302 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 303 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 70 КК України узгоджене покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим із призначенням остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України сторони узгодили звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні розслідування, особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчинених злочинах, а також враховано, що злочинними діями обвинуваченого матеріальної шкоди не завдано.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2020, на даний час сплинув. Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідні клопотання учасниками процесу не заявлялись.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2020 р., укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003096 від 2 грудня 2019 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, кнопковий, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_4 за належністю.

грошові кошти номіналом 50 грн. ТУ 1075919, номіналом 50 гривень ФИ 6860898, номіналом 50 гривень УГ 3811099, номіналом 50 гривень УИ 1067430, номіналом 200 гривень ТЖ 4746822, номіналом 100 гривень ТА 8041867, передані на відповідальне зберігання до УФЗБО ГУНП в Запорізькій області, конфіскувати в дохід держави.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1