У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявників - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2019 року, у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельними ділянками, що є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000278, з кадастровим номером :02:001:0082, яка перебуває у приватній власності спільній частковій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252.

Клопотання мотивує тим, що на теперішній час відпала необхідність накладення арешту на вказані земельні ділянки, оскільки правомірність користування ними та набуття права власності встановлена судовим рішенням, а саме згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2020 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради, третя особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсними та скасування рішень, визнання права користування земельною ділянкою. Відповідно до вищевказаного рішення суду визнано за ОСОБА_4 право власності на частки на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_5 право власності на на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 . Як було встановлено судом у даному рішенні, на день звернення до суду частина земельної ділянки загальною площею 1382 кв.м., на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:001:0082 площею 0,0747 га належить ОСОБА_4 в частині та ОСОБА_5 в частині на праві приватної власності. Інша частина даної земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0252, площею 0,0747 га належить ОСОБА_4 в частині та ОСОБА_5 в частині на праві користування. Як вбачається зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2020 року у цивільній справі № 308/7120/19 судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0634 га за кадастровим номером :02:001:0252 безперервно, відкрито знаходиться в користуванні співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 з 10 листопада 1925 року протягом останніх 94 років, тобто більше 5 років. Отже, враховуючи принцип приєднання до часу володіння всього часу, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають право на передачу земельної ділянки площею 0,0634 га за кадастровим номером :02:001:0252 у власність за набувальною давністю.

Крім того, зазначила, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252 не можуть виступати речовими доказами та об"єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а відносно власників земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутнє кримінальне провадження, вони не являються відповідачами у жодній справі і не несуть цивільної відповідальності за будь-яку шкоду тощо, отже не є особами перелік яких визначений у ст. 170 КПК України. Також зазначила, що розумність та співмірність такого обмеження права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила суд скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2019 року, у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельними ділянками, що є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000278, з кадастровим номером :02:001:0082, яка перебуває у приватній власності спільній частковій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252., з підстав наведених у клопотанні.

Слідчий у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти задоволення клопотання заперечує, з підстав, викладених в ухвалі слідчого судді від 28.12.2019 року по справі № 308/14828/19.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали долучені до клопотання та матеріали справи № 308/14828/19, на які у своїй заяві посилався слідчий, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено в ході розгляду клопотання згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2019 року, за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , поданим у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000278, накладено арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельними ділянками, що є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000278, з кадастровим номером :02:001:0082 яка перебуває у приватній власності спільній частковій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в ході розгляду клопотання про скасування арешту на майно питання щодо правового статусу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252 площею 0,0634 га було предметом розгляду у цивільній справі № 308/7120/19 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про визнання недійсними та скасування рішень, визнання права користування земельною ділянкою, за результатом розгляду якої ухвалено рішення про задоволення позову та визнано за ОСОБА_4 право власності на частки на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_5 право власності на частки на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 . Зазначене рішення 31.03.2020 року набуло законної сили.

Зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2020 року у цивільній справі № 308/7120/19 вбачається, що судом встановлено, що під житловим будинком АДРЕСА_2 зареєстровано земельну ділянку загальною площею 1382 (0,1382 га), яка була придбана ОСОБА_9 (прадід) та ОСОБА_10 (прабабка) 10 листопада 1925 року на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.1925 року, посвідченого Окружним судом в м. Ужгороді та право власності на яку було належним чином зареєстровано за ними в рівних частинах, зокрема: на парцелі 2529- будинок АДРЕСА_3 загальною площею 03 ара 46кв.м.; на парцелі 2530 город на території міста площею 10 арів 36 кв.м.

На день звернення до суду частина земельної ділянки загальною площею 1382 кв.м., на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:001:0082 площею 0,0747 га належить ОСОБА_4 в частині та ОСОБА_5 в частині на праві приватної власності. Інша частина даної земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0252, площею 0,0747 га належить ОСОБА_4 в частині та ОСОБА_5 в частині на праві користування.

В ході розгляду цивільної справи судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0634 га за кадастровим номером :02:001:0252 безперервно, відкрито знаходиться в користуванні співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 з 10 листопада 1925 року протягом останніх 94 років, тобто більше 5 років. Отже, враховуючи принцип приєднання до часу володіння всього часу, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають право на передачу земельної ділянки площею 0,0634 га за кадастровим номером :02:001:0252 у власність за набувальною давністю. Суд констатував, що позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дотримано встановлений Земельним кодексом України порядок набуття права власності на спірну земельну ділянку у зв`язку з чим прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_4 право власності на частки на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_5 право власності на частки на земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :02:001:0252, розташованої по АДРЕСА_1 .

Таким чином, на даний час ОСОБА_4 та Гойдош на праві спільної часткової власності належать земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252.

Відповідно до положень частини четвертої статті 21 КПК України здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2019 року, арешт на вищезазначені земельні ділянки накладено у зв"язку з наявністю підстав вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0252 та :02:001:0082, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема в обґрунтування заявленого клопотання про накладення арешту на майно слідчий посилався на те, що не вжиття заходів щодо організації заборони відчуження утвореної земельної ділянки, призведе до зміни цільового призначення та можливо її продажу, що порушить права осіб, які набудуть право власності на земельну ділянку та перешкодить скасуванню права власності, а в подальшому поверненню земельної ділянки у власність територіальної громади м. Ужгород.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до приписів ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На даний час у суду відсутні підстави вважати, що існують підстави для накладення арешту на земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252, визначені у вищезазначеній нормі закону.

Згідно ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права ; законність; рівність перед законом і судом; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливост і.

Слідчий на розгляд клопотання не з"явився та не спростував твердження заявників, і не довів необхідність в подальшому існуванні арешту на земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252 належні на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які не є учасниками кримінального провадження.

А тому враховуючи вищенаведене, зокрема те, що після накладення арешту на земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252 змінилися обставини у справі, а саме правовий статус земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252, а органом досудового розслідування не названо під час розгляду клопотання в суді та не надано слідчому судді жодного документального підтвердження актуальності і доцільності на даний час обмежень права власності у виді накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки належні ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :02:001:0082 та :02:001:0252 у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій з вказаними земельними ділянками, відпала потреба і клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст. 9, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Накладений, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2019 року у справі № 308/14828/19, арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій з земельними ділянками, які є речовими доказом у кримінальному провадженні №0000278, з кадастровим номером :02:001:0082 яка перебуває у приватній власності спільній частковій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0252 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1