Справа № 202/1634/20
Провадження № 1-в/202/85/2020
УХВАЛА
Іменем України
08 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_4 із заявою про роз`яснення судового рішення.

В обґрунтування поданої заяви адвокат ОСОБА_3 зазначила, щоухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року було відмовлено у відкритті провадження за її скаргою на рішення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку з тим, що предмет оскарження не відноситься до того переліку дій, рішень чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

В свою чергу, в зазначеній скарзі нею, заявником, вказано, що кримінальне провадження розслідується за фактом наїзду на пішохода ОСОБА_5 автомобілем марки «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Таким чином, хоча ОСОБА_4 і має статус свідка, при цьому він є особою, права чи законні інтереси якого обмежуються під час досудового розслідування, враховуючи кваліфікаційну ознаку складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, а тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини саме ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000263 є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а отже, він має права підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України, в тому числі, право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, слідчий суддя проігнорувала наступні доводи сторони захисту: ст. 221 КПК України є зобов`язальною дією для слідчого та не має виключень; за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ національні суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права на всіх етапах провадження нарівні із законами України; практика ЄСПЛ (рішення у справах: «Екле проти Німеччини»; «Вемхофф проти Німеччини»; «Ноймайстер проти Австрії»; «Рінгайзен проти Австрії»; «Сервес проти Франції») виходить, що обвинуваченим (підозрюваним) у вчиненні кримінального правопорушення є особа, відносно якої фактично розпочато досудове слідство, з моменту офіційного доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння; кваліфікаційна ознака складу злочину ст. 286 КК України свідчить про кримінальне переслідування саме ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року є незрозумілою та такою, що потребує роз`яснення за наступних обставин.

В скарзі поданій до слідчого судді було оскаржено процесуальне рішення, а саме постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання від 23.04.2020 року, який відмовив у задоволенні клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0001341 та бездіяльність слідчого у нездійсненні останнім певної дії, яку він зобов`язаний був вчинити в визначений КПК строк.

Таким чином, в скарзі, яку розглядав слідчий суддя було оскаржено: процесуальне рішення, яке за своєю природою є протиправним; бездіяльність слідчого у ненаданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, що не допускається відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя за будь-яких обставин мав би розглянути цю скаргу і прийняти законне рішення.

Однак слідчим суддею взагалі відмовлено у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, чим фактично здійснено не допуск до правосуддя.

У зв`язку з викладеним, заявник просила роз`яснити судове рішення, а саме ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою в інтересах ОСОБА_4 , яка є незрозумілою, а саме роз`яснити: чи керувався слідчий суддя під час розгляду скарги на протиправні дії слідчого, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права нарівні із законами України? На підставі яких відомостей слідчий суддя дійшов висновку, що зобов`язальна стаття не є предметом оскарження? Чи є нормальною практикою під час розгляду скарги на протиправні дії або бездіяльність слідчого не застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права нарівні із законами України?

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою на рішення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в розумінні положень ст.ст. 303, 304 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Згідно з ч. 4 ст. 380 КПК України за наслідками розгляду заяви може бути прийнято ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Разом з тим, як вбачається з тексту ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року, він викладений загальновживаними словами, складений відповідно до вимог КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального законодавства, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту.

У заяві про роз`яснення судового рішення фактично порушується питання про роз`яснення мотивів прийняття рішення про відмову у відкриття провадження за скаргою, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону та зводиться виключно до незгоди адвоката з процесуальним рішенням слідчого судді.

У своїй заяві про роз`яснення судового рішення адвокат ОСОБА_3 ставить питання, які виходять за межі вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, що не дозволяє слідчому судді надавати подібні роз`яснення.

За таких обставин, заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 380 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1