Ухвала
іменем України
25 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 663/2220/19

провадження № 51-775 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , яку він називає клопотанням, на вирок Херсонського апеляційного суду від 09 січня 2020 року щодо нього,
встановив:
За вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, частиною 2 статті 310 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 цього Кодексу.
Розглядаючи апеляційну скарги прокурора, суд апеляційної інстанції 09 січня 2020 року постановив свій вирок, яким вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2019 року скасував в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_4 призначив покарання за частиною 2 статті 309 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за частиною 2 статті 310 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаним вироком апеляційного суду.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається найменування особи, що подає касаційну скаргу, судове рішення, що оскаржується та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, зміст касаційної скарги засудженого зводиться до вільних пояснень щодо морального тиску на нього під час досудового розслідування, при цьомузасуджений не наводить обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення та не зазначає з яких підстав, передбачених статтею 438 КПК, на його думку, слід скасувати оскаржуване рішення.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

До того ж, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак, касаційна скарга засудженого не містить вимоги щодо оскаржуваного вироку апеляційного суду з урахуванням змісту статті 436 КПК.

При цьому всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення.
Не містить касаційна скарга засудженого і застережень щодо його участі в касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Херсонського апеляційного суду від 09 січня 2020 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3