УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 146 03 про звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-1 КК України,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до клопотання ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, за таких обставин.

Підозрюваний ОСОБА_4 , обіймаючи у період з 13.10.2014 по 19.10.2016 посаду заступника начальника відділу організаційно технічного забезпечення управління матеріально технічного забезпечення та закупівель Департаменту інфраструктури Державної фіскальної служби України та, будучи відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі- Закон) суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч вимог ч. 2 ст. 45 Закону, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

На підставі наказу Голови Державної фіскальної служби України від 19.10.2016 № 3435-о ОСОБА_4 19.10.2016 звільнено з вказаної посади у зв`язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності ДФС.

Відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, (затв. постановою КМУ від 21.05.2014 № 236), Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної служби. Відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" п. 2, п. 5 ч.1 ст. 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_4 відповідно до положень Закону та примітки до ст. 366-1 КК України являється суб`єктом декларування і був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше продовжено до 01.05.2017.

Таким чином, ОСОБА_4 був зобов`язаний до 01.05.2017 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2016 рік.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким він являвся до 19.10.2016, та не подав її у визначений законодавством термін.

Зазначені вище дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене 366-1 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та подав відповідну декларацію.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 також підтримали клопотання прокурора.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку про таке.

Статтею 366-1 КК передбачена кримінальна відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У своєму клопотанні прокурор зазначив, що, на його думку, у даному кримінальному провадженні є підстави для звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК згідно з ст. 45 КК.

Статтею 45 КК передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду

Корупційними злочинами відповідно до ст. 45 КК вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає у тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у Постанові від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися у намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так, прокурор зазначив, що щире каяття ОСОБА_4 полягає у поданні декларації. Однак, суду не надані документи, які б дали можливість встановити, чи було ОСОБА_4 подано декларацію до звернення прокурора до суду з клопотанням про звільнення останнього від відповідальності, чи після його надходження до суду.

У той же час, доводи прокурора щодо наявності такої суб`єктивної обставини, що характеризує дійове каяття особи, як активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурором не наведено, які саме дії ОСОБА_4 спрямовані на допомогу органу досудового розслідування у встановленні обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 288 КПК встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності має наслідком відмову у його задоволенні та повернення клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 288, 314, 318, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК України у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 146 03 відмовити.

Клопотання та долучені до нього матеріали повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1