справа №619/407/20
провадження №1-кп/619/189/20
ВИРОК
Іменем України

02.03.2020 м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження № 00001610 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.06.2004 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з визначенням іспитового строку 2 роки; 19.10.2005 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України з урахуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15.10.2007 постановою Червонозаводського суду м. Харкова умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття покарання на строк 1 рік 11 днів; 11.05.2011 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 395 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України призначено покарання у виді 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією усього особистого йому належного майна; ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2015 звільнено умовно-достроково від невідбутої частини покарання на строк 6 місяців 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28 листопада 2019 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, маючи та реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де впевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан, яким домоволодіння огороджене по периметру, таким чином проник на його територію.
У подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вибивши двері нежитлової будівлі сільськогосподарського призначення (літньої кухні), звідки, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, почав виносити металеві предмети посуду до території подвір`я.

Після цього ОСОБА_5 , з метою закінчення злочинного умислу та отримання реальної можливості розпорядитися викраденим майном, намагався покинути територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його дії були помічені ОСОБА_7 , в результаті чого залишив там викрадені речі та зник у невідомому напрямку.

У разі доведення ОСОБА_5 свого злочинного умислу до кінця, останній заподіяв би потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 984 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про ОСОБА_5 , який не працює, не одружений, освіта неповна середня, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, раніше судимий, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини підсудним, щире каяття у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає можливим застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, ст.ст. 68, 75, 76 КК Українисуд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 3 ст. 68КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №27479 від 18.12.2019 в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень.

Речові докази: каструлю алюмінієву ємкістю 20 літрів, без кришки з ознаками користування, каструлю алюмінієву ємкістю 10 літрі, без кришки з ознаками користування, каструлю алюмінієву ємкістю 5 літрів, з кришкою з ознаками користування, кришку від алюмінієвої каструлі і ємкістю 5 літрів з ознаками користування, сковороду алюмінієву без ручки з ознаками користування, сковороду алюмінієву з дерев`яною ручкою з ознаками користування, сковорода алюмінієва з ебонітовою ручкою з ознаками користування, кружки металеві у кількості двох штук, ємкістю 0,25 літрів кожна, кухонну ємкість у вигляді каструлі з кришкою зеленого кольору з ознаками користування, венчики кухонні в кількості двох штук з дерев`яними ручками та металевими робочими поверхнями, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1