Справа № 159/2828/20
Провадження № 1-кс/159/846/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001010 від 14.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК Українипро арешт майна,

в с т а н о в и в:

13.06.2020 року приблизно о 12.00 год до Ковельського ВП надійшло повідомлення від дільничного офіцера поліції про те, що в АДРЕСА_1 виявлено пункт прийому металобрухту, який функціонує без будь-яких дозвільних документів.

Того ж дня до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в період з 13.30 год до 15.09 год проведено огляд місця події за правилами обшуку, в ході якого виявлено металобрухт, ваги, козловий кран, документи та грошові кошти.

14.06.2020 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001010, з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.213 КК України.

15.06.2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_4 про арешт виявленого під час обшуку майна, яке мотивовано тим, що виявлені предмети є речовими доказами, а тому з метою запобігання їх перетворенню та відчуження слідчий просить накласти на них арешт.
Розгляд клопотання проведено у відсутності слідчого, згідно поданої ним заяви.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши матеріали провадження слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зобов`язаний перевірити дотримання органом досудового розслідування процедури отримання цього майна та вирішити питання про можливість та необхідність обмеження прав володільця майна задля досягнення органом досудового розслідування мети кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2020 року відмовлено в погодженні обшуку, проведеного слідчим без дозволу слідчого судді 13.06.2020 року.
В силу ч.3 ст.233 КПК якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, проведений без його санкції, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими.

Таким чином, відсутні підстви для арешту виявленого за наслідками несанкціонованого обшуку майна.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна ( ч.3 ст.173 КПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 14.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК Українипро арешт майна, вилученого під час обшуку 13 червня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 , - відмовити.

Зобов`язати старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 повернути ПП «Вторметсервіс» вилучене під час обшуку майно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1