КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2.,

суддів - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

секретаря - ОСОБА_5.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6.,

підозрюваного (в режимі ВКЗ)- ОСОБА_1.,

захисника - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000330 від 12.01.2020 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_1. - ОСОБА_7. на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 630 600,00 гривень,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженцю м. Тбілісі (Республіка Грузія), грузину, громадянину Республіки Грузія, не одруженому, не працюючому, не маючому утриманців, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, без місця реєстрації та визначеного місця проживання на території України, зі слів раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000330 від 12.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

23 січня 2020 року ОСОБА_1. затримано в порядку ст.208 КПК України.

24 січня 2020 року ОСОБА_1. в рамках кримінального провадження №0000330 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

25 січня 2020 року слідчий ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8. за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1., мотивуючи клопотання тим, що такий запобіжний захід необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 630 600,00 гривень. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на практику Європейського суду з прав людини та врахування наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1. кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного та доведеність неможливості застосувати до підозрюваного більш м'який запобіжний захід.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_1. - ОСОБА_7. подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її необґрунтованою у зв'язку з відсутністю доказів обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1. кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, оскільки органом досудового розслідування невірно розраховано суму завданих збитків без відповідного висновку товарознавчої експертизи. При цьому вважає помилковим призначений максимальний розміри застави, який визначався для особливо тяжкого кримінального правопорушення. Також наголошує, що оцінюючи ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, судом не враховано визнання вини підозрюваним та добровільної участі у відтворенні обставин події. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1. запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою.

Також апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки повний текст ухвали проголошений 28.01.2020 року без участі підозрюваного, та не надсилався йому судом, а повний текст рішення захисником отримано 03.02.2020 року.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

- підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що повний текст ухвали проголошено 28.02.2020 року за відсутності підозрюваного, копію ухвали захисником ОСОБА_7. отримано 03.02.2020 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді захисником пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м'який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв'язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За змістом положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визначення особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов'язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1. кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_1. до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об'єктивно зв'язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та Фокс, Кемпбелл і Гратлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1. підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 року.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні, всупереч твердженням апеляційної скарги, доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_1. виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_1. альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків та не може бути завідомо непомірними для нього.

Положенням ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що визначаючи підозрюваному ОСОБА_1. альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вірно застосував норми ч.5 ст.182 КПК України, врахувавши, що на даний час наявна обґрунтована підозра ОСОБА_1. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, та встановлений у кримінальному провадженні розмір матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний, майновий стан та стан здоров'я. При цьому висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1. із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1. - ОСОБА_7., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2020 року, залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_1. - Біловчуку Д.І. строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1. - ОСОБА_7., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2020 року включно, із визначенням розміру застави, що становить 630 600,00 гривень, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4