УХВАЛА
18 грудня 2019 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Третього слідчого відділу (Відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погодженого з прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попово Берегівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

у кримінальному провадженні № 0000039,

ВСТАНОВИЛА:

18.12.2019 року слідчий Третього слідчого відділу (Відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

В обґрунтування даного клопотання зазначено: «08 квітня 2014 року ОСОБА_6 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08 квітня 2014 року №76 ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу даної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду майстра ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки військової частини НОМЕР_1 .

Тоді ж, згідно з розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 04 квітня 2014 року №186/4/593 рядовий ОСОБА_6 у складі підрозділів військової частини НОМЕР_1 вибув до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) для проведення бойового злагодження.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітеті територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, рядовий ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, рядовий ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вищезгаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на злочинний шлях.

Так, 17 червня 2014 року рядовому ОСОБА_6 прямими командирами (начальниками) була надана короткострокова відпустка у зв`язку із сімейними обставинами, терміном до 3 діб, із якої рядовий ОСОБА_6 мав повернутися у розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_3 (дислокована у АДРЕСА_2 ) о 08 год. 00 хв. 20 червня 2014 року.

Однак, рядовий ОСОБА_6 о 08 год. 00 хв. 20 червня 2014 року, а також у подальшому, без будь-яких поважних причин у розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_3 (дислокована у АДРЕСА_2 ) із відпустки не з`явився, про причини неявки та про своє місцеперебування ОСОБА_6 командирів (начальників) не повідомив, а вільний від військової служби час проводить на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу із відпустки з метою ухилитись від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

13 жовтня 2014 року у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_6 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останньому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
31 жовтня 2014 року підозрюваного рядового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 у зв`язку із не встановленням його місцезнаходження оголошено в розшук.»
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
До клопотання слідчий долучив документи про здійснення слідчо-розшукових дій, які датовані 2014 роком. Прокурор в судовому засіданні пояснив що вживались заходи для розшуку підозрюваного. Проте, будь яких доказів, що б свідчили про вжиття органом досудового розслідування заходів для розшуку підозрюваного ні слідчим ні прокурором не надано. Разом з тим прокурор повідомив, що досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного, проте кримінальне провадження відновлено, у зв`язку з зверненням до слідчого судді з клопотанням. Постанови про відновлення досудового розслідування до клопотання не долучена. Згідно чинного КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, підстави відновлення провадження для звернення до суду в КПК України немає.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (Відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погодженого з прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді буде проголошено 23.12.2019 року о 14:05 год.

Слідчий суддя