Провадження № 11-сс/4820/555/19 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ СУ ТУ ДБР ОСОБА_7 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000031 залишено без розгляду.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дана категорія справ розглядається з обов`язковою участю скаржника, який, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, на розгляд поданої ним скарги не з`явився.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою направити скаргу на новий судовий розгляд слідчому судді.

Свої вимоги аргументує тим, що жодного повідомлення про судовий розгляд поданої ним скарги він не отримував, а висновки суду щодо обізнаності скаржника про дату, місце і час розгляду справи, не відповідають фактичним обставинам.

Звертає увагу на порушення слідчим суддею строків розгляду поданої скарги та постановлення рішення, яке не відповідає повноваженням слідчого судді.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача щодо змісту поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання на розгляд поданої ним скарги 27 листопада 2019 року не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Факт належного повідомлення скаржника про дату, час і місце розгляду поданої ним скарги підтверджується наявним у матеріалах судового провадження рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.м.п.8).

Підстав сумніватись в достовірності такого документу у колегії суддів не має, не наведено таких підстав і самим апелянтом у поданій апеляційній скарзі.

Отже, поведінка скаржника з однієї сторони свідчила про втрату ним інтересу до предмета оскарження, а з іншої унеможливлювала проведення судового засідання по розгляду даної скари.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування чітко врегульовано статтями 306-307 КПК України, при цьому нормами процесуального закону передбачено обов`язкову участь особи, яка подала скаргу, в судовому розгляді. Неявка особи, яка була належним чином повідомлена судом, зокрема й про її обов`язкову участь, в судове засідання з розгляду слідчим суддею її скарги, унеможливило розгляд скарги по суті.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено яким саме чином повинен діяти слідчий суддя та яке саме процесуальне рішення він повинен приймати у випадку неявки без поважних причин обов`язкового учасника судового провадження, яким, в розумінні ч.3 ст.306 КПК України, являється скаржник чи його представник.

В свою чергу, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону», про що наголошував ЄСПЛ у своєму рішенні від 14 жовтня 2010 року по справі «Щокін проти України». Зокрема, у разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для таких осіб підхід.

Тобто, вирішення колізій, прогалин у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до положень ч.6 ст.9 КПК України, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу наведених норм процесуального закону та практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що у даній справі істотних порушень прав особи, яка подала скаргу і без поважних причин не з`явилась в судове засідання, не відбулося, так як скаржник не позбавлений права повторного звернення до суду та захисту своїх прав з того ж самого предмета спору, однак такі порушення прав скаржника мали б місце, якби слідчий суддя розглянув скаргу по суті заявлених у ній вимог без обов`язкової участі скаржника.
Доводи апелянта щодо прийняття слідчим суддею рішення, яке не узгоджується із його повноваженнями, визначеними у ч.2 ст.307 КПК України, є слушними, однак прийняття слідчим суддею рішення, яке не передбачене чинним Кримінальним процесуальним законодавством, ще не свідчить про його незаконність. Приходячи до такого висновку, колегія суддів враховує у тому числі і судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що рішення слідчого судді про залишення без розгляду скарги хоча безпосередньо і не передбачено кримінальним процесуальним законом, але за своїми правовими наслідками є аналогічним наслідкам рішень про повернення скарги, оскільки скарга не розглядається по суті (справа № 185/1021/18 провадження № 51-7110км18; справа № 645/2188/16-к провождения № 51-8910км18).

Постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, є лише підставою для його апеляційного оскарження (справа 757/49263/15-к).

Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчий суддя відкрив провадження за скаргою ОСОБА_6 в день її надходження до суду, а саме 12 листопада 2019 року та призначив до розгляду на 15 листопада 2019 року, тобто в межах строку, визначеному у ч.2 ст.306 КПК України (а.м.п.1-3).

На призначену дату, як слідує із довідки секретаря судового засідання, скаржник не з`явився (а.м.п.7), що послужило підставою для відкладення розгляду справи на 27 листопада 2019 року.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, не свідчать про порушення слідчим суддею строків розгляду скарги, адже сама поведінка скаржника об`єктивно позбавляла можливості слідчого суддю на протязі тривалого проміжку часу розглянути подану ним скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2019 року, якою залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ СУ ТУ ДБР від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000031 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4