Справа № 714/59/20
Провадження № 1-кп/714/32/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
секретар : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника : ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадженняз угодою про визнання винуватості, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 21 березня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньої освітою, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 21 березня 2019 року близько 9-00 години переслідуючи мету незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме гравію, що відноситься до пісчано-гравійної сировини, на автомобілі марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав у центр с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області де, розуміючи, що самостійно видобути і завантажити кузов зазначеного автомобіля гравієм йому буде важко, підшукав для цього чотирьох місцевих чоловіків, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 . У подальшому, ОСОБА_5 ввів зазначених осіб в оману, а саме запевнив, що має усі необхідні документи та дозвіл на видобування і завантаження гравію з берега р. Прут біля с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області, запропонувавши за виконану ними роботу грошові кошти на що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 погодилися йому допомогти і усі разом поїхали до берега річки Прут. У вказаному місці ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи протиправність та незаконність своїх дій, а також ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які вважали свої дії законними, будучи переконаними у наявності відповідного дозволу, використовуючи лопати, вручну, здійснили незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме викопали та завантажили у кузов автомобіля марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_1 гравій, що відноситься до сировини пісчано-гравійної, у кількості близько 6 метрів кубічних, приблизною масою 10 тон. Після цього ОСОБА_5 заплатив ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обумовлені грошові кошти та, керуючи зазначеним автомобілем, здійснював перевезення вказаного гравію, однак був зупинений працівниками поліції в межах с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області. Згідно висновку судової експертизи №411-Х від 27.06.2019 року видобутий та перевезений ОСОБА_5 ґрунт відноситься до пісчано-гравійної суміші, в якій кількість гравію становить 41,1-43,7 %. Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, визнав повністю. Після роз`яснення йому судом змісту укладеної угоди, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України, після того, як суд з`ясував у нього чи цілком він розуміє свої права, передбачені абзацами першим та четвертим п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, якими він міг би скористуватися при судовому розгляді справи та від яких відмовляється, зазначив, що рішення про укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, він виконає покарання у виді штрафу, оскільки є працездатним та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив суд долучити до матеріалів справи постанову про визнання речовим доказом від 21 березня 2019 року, постанову про передачу речового доказу на відповідальне зберігання від 23 травня 2019 року та ухвалу суду від 25 березня 2019 року задля вирішення долі речових доказів. Крім цього підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.
При погодженні сторонами міри покарання сторонами об`єктивно враховано особа обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши надані документи, а також з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не досягли згоди, не існують; очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено; існують фактичні підстави для визнання винуватості; тобто відсутні підстави, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, при наявності яких суд відмовляє в затвердженні угоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, що є підставою для ухвалення вироку, яким затверджується угода і призначається узгоджена міра покарання.
Також суд вважає необхідним вирішити долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 468 469, 472, 473-474, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні № 1-КП/714/32/20 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником ОСОБА_4 про визнання винуватості, укладену 17 січня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні 0000062 від 21 березня 2019 року та ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.
Визначений розмір штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.
Речовий доказ по справі вантажний автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений у ході ОМП 21 березня 2019 року, та знаходиться на зберіганні у законного володільця ОСОБА_13 залишити йому за належністю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: