Справа № 741/1855/19
1-кп/729/52/20 р.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного
характеру ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця клопотання прокурора у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за № 0000269 від 11.10.2019 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше до кримінальної відповідальності притягувався , щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час в період з 27.06.2019 року по 01.07.2019 року близько 19 години ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі господарства, розташованого в АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки майна останнього, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, без дозволу власника через незамкнені двері зайшов до житлового будинку звідки умисно таємно від оточуючих викрав мобільний телефон марки «Blackview» моделі BV 7000 Pro вартістю 2137 грн. 20 коп, що належить ОСОБА_7 , завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму після чого утримуючи при собі викрадене, залишив господарство, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
В ході досудового розслідування була проведена судово- психіатрична експертиза , відповідно до висновку якої ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до яких відноситься кримінальне правопорушення в скоєнні якого він підозрюється, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до пстихіатричного закладу із звичайним наглядом , тому прокурор звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити.
ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав та пояснив, що дійсно влітку 2019 року викрав мобільний телефон з будинку ОСОБА_7 . З фактичними обставинами скоєного , викладеними в клопотанні, вартістю викладеного погоджується . Щодо клопотання зазначив , що він розуміє , що потребує лікування, проте просить відмовити в задоволенні клопотання, так як на його утриманні на даний час перебуває цивільна дружина та її діти , а також вони очікують на народження дитини. Лікуватися буде самостійно.
Захисник підозрюваного не заперечує щодо задоволення клопотання, так як підозрюваний не може нести відповідальності в силу свого психічного стану , потребує лікування.
Потерпілий в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд кримінального провадження в його відсутність, претензій до ОСОБА_4 на даний час не має, учасники процесу на особистій участі потерпілого не наполягали, за вказаних обставин суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність.
Суд заслухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, враховуючи його зізнавальні покази, які повністю узгоджуються з фактичними обставинами, викладеними в клопотанні та письмовими доказами , зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні , прийшов до висновку,що ОСОБА_4 вчинив крадіжку поєднану з проникненням у житло, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння , передбачене ч.3 ст.185 КК України .
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 672 від 17.12.2019 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлена параноїдальна шизофренії (F 20.0 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду) і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із загальним наглядом.
ОСОБА_4 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
У ОСОБА_4 за його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення .
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб , які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння ( ст.93 КК України).
Згідно ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом , госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом , госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, звільнивши його від кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , як неосудна особа, звільнена від оплати судових витрат, суд приходить висновку, що вартість проведених у провадженні досліджень підлягає компенсації за рахунок держави.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази: частину картонної коробки переданої на зберігання до кімнати речових доказів Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законної сили знищити.
Судові витрати за проведення експертизи у сумі 628 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

Суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1