ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/205/20

Провадження № 1-кп/486/89/2020

13 березня 2020 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 24 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000054, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Октябрське Первомайського району АР Крим, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)23 квітня 2004 року Центрально-міським судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився умовно-достроково 03 листопада 2006 року з Дніпропетровської ВК №89 Дніпропетровської області, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів;
2)14 листопада 2012 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Центрально- міського суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 квітня 2004 року, остаточно визначено покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнений 18 серпня 2015 року з Казанківської ВК №93 Миколаївської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
23 січня 2020 року близько 12:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_2 , під час спільного відпочинку, помітив телевізор Bravis модель LED-2228, в зв`язку з чим у нього виник умисел на крадіжку цього телевізору з корисних мотивів. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 ліг спати, діючи умисно та повторно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно взяв з приміщення спальної кімнати плазмовий телевізор Bravis модель LED-2228, вартістю 1620 грн., виніс його з квартири та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1620 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
29 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000054.
Відповідно до умов угоди, потерпілий та обвинувачений (на час укладення угоди підозрюваний) у кримінальному провадженні № 0000054 від 24 січня 2020 року за спільною ініціативою та добровільно, відповідно до ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зазначили, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення - 1620 грн., яка повністю відшкодована, а також узгоджене покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік та покладенням на ОСОБА_3 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. В угоді зазначено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд вважає, що угода містить всі реквізити, зазначені у ст. 471 КПК України, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 та ч.2 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просили суд затвердити угоду про примирення від 29 січня 2020 року.
Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи обвинуваченого, захисника, враховуючи позицію потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і потерпілим відповідає вимогам КПК України та КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 29 січня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 24 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000054, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши йому 1 рік іспитового строку.
В силу п. п. 1, 2 ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- телевізор Bravis модель LED-2228, який переданий на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілому, як власнику;
- СD-R диск з відеозаписом камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1