ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 12.01.2020р. за №70000087 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянки України, освіта середня, незаміжня, не працює, судима -03.02.2020р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185,75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік, без зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.01.2020р. приблизно о 07.30год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрала зі столу в кімнаті мобільний телефон «Ergo F184» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , вартістю 490,00грн., у якому була вставлена сім-карта оператору мобільного зв`язку «Київстар», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого.

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_4 покинула місце злочину, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що за зазначеною адресою вона біля 7 років проживає разом з ОСОБА_6 батьком потерпілого ОСОБА_5 . Останній купив та дав батькові в користування мобільний телефон «Ergo». В зазначений день їй потрібно було подзвонити з приводу роботи, тому вона взяла зі столу в кімнаті цей телефон і сала розмовляти. Телефон узяла в тимчасове користування. ОСОБА_6 бачив це і став їй заважати розмовляти, у зв`язку з чим вона вийшла з квартири на вулицю. Коли повернулась до квартири, то не змогла потрапити до неї, оскільки ОСОБА_6 не впустив її, а власних ключів від квартири вона не мала. Тоді вона пішла до своїх знайомих, телефон залишився у неї. В цей же день працівники поліції знайшли її і вона видала їм мобільний телефон. Потерпілому ОСОБА_5 вона в цей день не дзвонила і нічого не повідомляла. Вона розуміє, що таємно від потерпілого і без його дозволу взяла телефон для власних потреб, тобто скоїла крадіжку. Щиро кається в скоєному, просить суворо не карати.

Дослідивши, за погодженням з учасниками кримінального провадження, всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Так, крім повного визнання нею своєї вини, її вина підтверджується:
- поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що за зазначеною адресою проживає його батько ОСОБА_6 та ОСОБА_4 В березні 2019р. він придбав за 490,00грн. мобільний телефон «Ergo F184» у корпусі чорного кольору, який дав своєму батькові в користування, щоб мати з ним постійний зв`язок, оскільки батькові 83 роки, мешкають вони окремо. Десь по обіду 12.01.2020р. до нього прийшов батько та сказав, що ОСОБА_7 забрала мобільний телефон і пішла з дому. До цього вже був аналогічний випадок, він звернувся до поліції, порушили кримінальне провадження і станом на 12.01.2020р. цей мобільний телефон був визнаний речовим доказом і переданий йому на зберігання. Він намагався подзвонити на мобільний телефон, але він був вимкнений. Де знаходилась ОСОБА_8 , йому не було відомо. Тому він знову пішов до поліції і написав заяву про викрадення мобільного телефону і вказав на ОСОБА_9 як на підозрювану особу. Мобільний телефон потім працівники поліції дійсно виявили у неї. Як потім сказав його батько, вона користувалась телефоном з його дозволу. На даний момент він не має претензій до обвинуваченої, просить суворо не карати.

- протоколом огляду місця події від 12.01.2020р. та фото таблицею до нього, згідно з яким місцем вчинення злочину є житлова кімната квартири АДРЕСА_2 і ОСОБА_6 вказав на стіл в кімнаті, на якому знаходився мобільний телефон. Під час огляду місця події нічого не вилучалось.

- заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу мобільного телефону «Ergo F184», в корпусі чорного кольору,

- протоколом огляду предмету від 12.01.2020р. та фото таблицею до нього, згідно з яким оглянуто мобільний телефону «Ergo F184», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зарядний пристрій до нього білого кольору з пошкодженим кінцем,

- постановою слідчого від 12.01.2020р. про визнання зазначеного мобільного телефону речовим доказом у даному кримінальному провадженні,

- протоколом огляду предметів від 24.01.2020р., згідно з яким оглянуто коробку з-під мобільного телефону «Ergo F184», колір телефону чорний, виробництво Китаю, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , гарантійний талон на цей же телефон, товарний чек про оплату вартості цього телефону в розмірі 490,00грн. магазину «Мобільний зв`язок» ПП ОСОБА_10 03.03.2019р. Вказані предмети добровільно видані потерпілим ОСОБА_5

- постановою слідчого від 24.01.2020р. про визнання зазначених речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Оцінивши зазначені докази, суд вважає їх належними та допустимими, підстав сумніватися в їх достовірності у суду немає, відомості, що містяться в наданих доказах, узгоджуються між собою, а також з поясненнями обвинуваченої ОСОБА_4 , і вони повністю підтверджують обставини вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення та її винуватість в ньому.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у скоєнні якого суд визнає її винуватою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше була судима за аналогічний злочин, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, має постійне місце поживання, офіційно не працює, будь-яких джерел доходу не має, не одружена, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 була засуджена вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020р., який набрав законної сили 05.03.2020р., і злочин в межах даного кримінального провадження вона вчинила до постановлення зазначеного вироку, суд вважає необхідним призначити їй остаточне покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченої, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченої іспитового строку в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020р.,більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 1) мобільний телефон «Ergo F184» у корпусі чорного кольору, зарядний пристрій білого кольору, які знаходяться в камері схову речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю, 2) коробку з-під мобільного телефону, гарантійний талон та товарний чек до нього, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

21.04.2020