КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2.,

суддів - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

секретаря - ОСОБА_5.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6.,

адвоката, який діє в інтересах

заявника - Здорівської

сільської ради - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою заявника в особі виконувача обов'язків Здорівського сільського голови - ОСОБА_8., на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001551 від 08.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

17 грудня 2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9., погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001551 від 08.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, а саме: на тимчасово вилученого майна, вилученого 13.12.2019 року в приміщенні Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Здорівка, вул. Соборна, 175, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року. В ході обшуку крім документів, вилучення яких передбачено ухвалою про обшук, виявлено та вилучено документи за підписом ОСОБА_1, щодо яких орган досудового розслідування просить накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року вказане клопотання задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що вилучене під час обшуку майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001551, та арешт тимчасово вилученого майна необхідний з метою збереження речового доказу.

На вказану ухвалу слідчого судді заявник в особі виконувача обов'язків Здорівського сільського голови - ОСОБА_8. подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконно, необґрунтованою, та зазначає, що суд безпідставно здійснив розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, а саме: Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області. Також вказує, що ні в клопотанні, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретні відомості або сліди містять вилучені під час обшуку документи, та яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. На думку апелянта у вилученого майна відсутні ознаки речового доказу у відповідності до ст.98 КПК України. Крім того, слідчий не довів наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна, оскільки більша частина вилученого майна є у відкритому доступі на офіційних інтернет-ресурсах державних закупівель. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- адвоката, який діє в інтересах заявника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі,

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, факт зловживання службовим становищем службовими особами Здорівської сільської ради, що виразилося у розтраті ввірених їм коштів, які були виділені Здорівській сільській раді для поточного ремонту доріг, а тому, вилучені в ході обшуку Здорівської сільської ради речі та документи є матеріальними об'єктами, що були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та в подальшому, відповідно до постанови слідчого від 14.12.21019 року, їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість вилученого, 13.12.2019 року, майна в приміщенні Здорівської сільської ради, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, а також вилучених під час обшуку документів за підписом ФОП ОСОБА_1, матеріальним об'єктом, що був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об'єктивні підстави вважати вилучене, 13.12.2019 року, майно в приміщенні Здорівської сільської ради, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, а також вилучені під час обшуку документи за підписом ФОП ОСОБА_1, матеріальними об'єктами, що були використанні як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що вилучене, в приміщенні Здорівської сільської ради майно, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є матеріальним об'єктом, що був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене, 13.12.2019 року, майно в приміщенні Здорівської сільської ради, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, а також вилучені під час обшуку документи за підписом ФОП ОСОБА_1, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу заявника в особі виконувача обов'язків Здорівського сільського голови - ОСОБА_8., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника в особі виконувача обов'язків Здорівського сільського голови - ОСОБА_8., залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №001551 від 08.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, а саме: на тимчасово вилучене, 13.12.2019 року, майно в приміщенні Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Здорівка, вул. Соборна, 175, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4