Справа № 202/2281/20
Провадження № 1-кс/202/3049/2020
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого без оформлення трудових відносин, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000541 від 14.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , приблизно о 22 год. 20 хв., перебуваючи біля будинку № 11-А по вул. Калиновій в м. Дніпрі, побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 , який управляв велосипедом марки «Orion», і в цей момент у них раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
В цей же день, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_5 повинен був підійти до потерпілого ОСОБА_8 та спричинити останньому фізичний біль шляхом нанесення ударів з метою подавити його волю до можливого опору, а ОСОБА_7 мав відкрито викрасти велосипед «Orion» та відкотити його від потерпілого.
Реалізуючи свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 11-А по вул. Калиновій в м. Дніпрі, де, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, підійшли до ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, наніс потерпілому удар правою рукою, стиснутою в кулак, в ліве вухо, від якого останній разом з велосипедом впав на праву сторону свого тіла. При цьому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, ліг на потерпілого зверху та руками стримував руки останнього, подавляючи його волю до можливого опору.
В цей час ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, підняв з поверхні землі велосипед «Orion», що належить ОСОБА_8 , заволодів ним та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
У той же момент потерпілий ОСОБА_8 , подолавши фізичний тиск співучасника злочину ОСОБА_5 , відштовхнув останнього від себе та піднявся з поверхні землі та викликав співробітників поліції, а ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, покинув місце злочину після досягнення єдиного спільного злочинного результату. У результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на суму 2300 гривень (дві тисячі триста гривень).
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовляння із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показань. Також підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Тому слідчий просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 винним себе визнав, просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник підтримав позицію свого підзахисного, зауваживши, що останній раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживаючи з матір`ю та сестрою, працює без оформлення трудових відносин, розкаюється у скоєному.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000541 від 14.04.2020 року, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000541 від 14.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
13.04.2020 року, о 23:00 год., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як видно із наданих суду матеріалів, доданих до клопотання і матеріалів кримінального провадження, є підстави вважати, що підозрюваним ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено статтею 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює без оформлення трудових відносин, вважаю, що сукупність ризиків і доводів, на які посилається сторона обвинувачення, дають підстави для висновку про застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.
Враховуючи викладене, а також, що у даному кримінальному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам, вважаю необхідним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:
1. Прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.
2. Цілодобово не залишати місце фактичного проживання квартиру АДРЕСА_2 .
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4. Утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.
Ухвала діє до 13 червня 2019 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1