ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/473/20 Справа № 183/3196/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
засудженого: ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції
захисника: ОСОБА_9
представника потерпілого: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
До Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000698 за апеляційною скаргою представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.286 КК України, та клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
Адвокат ОСОБА_6 в клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року, оскільки, незважаючи на те, що вироком суду всі завдані збитки вирішено стягнути з ОСОБА_7 , однак такий висновок суду безпосередньо впливає на права ТДВ СК «Альфа-Гарант», як особи, якою було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_7 .
Судом не було залучено ТДВ СК «Альфа-Гарант» у якості третьої особи. Про наявність оскаржуваного вироку стало відомо, коли після набрання вироком законної сили, потерпілі звернулися до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з листами та вимогами розрахувати та здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням ДТП 30.04.2017 року.
Заслухавши суддю доповідача, думку засудженого та його захисника, представника потерпілого та прокурора, які заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, через відсутність підстав для цього, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 393 цього Кодексу апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що саму суть права буде зведено нанівець.
Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та якщо не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у його постанові від 03 березня 2016 року (справа №5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК.
Крім того, Верховний Суд України у згаданій вище постанові наголосив на тому, що при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним за ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки.
Цим вироком також вирішено цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , цивільного позивача ОСОБА_14 , та стягнуто з ОСОБА_7 на їх користь матеріальну та моральну шкоду, у визначеному судом розмірі.
Зазначений вирок суду було оскаржено в апеляційному порядку прокурором та обвинуваченим, зокрема і в частині вирішення цивільних позовів потерпілих, та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2019 року вирок був залишений без змін.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 22 березня 2019 року та в касаційному порядку не оскаржувався учасниками кримінального провадження.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, судовий розгляд здійснювався щодо ОСОБА_7 .
При цьому ТОВ СК «Альфа-Гарант» учасником кримінального провадження у зазначеній справі не було та жодного процесуального статусу не мало.
Більш того, щодо ТОВ СК «Альфа-Гарант» при постановленні вироку місцевим судом будь-яких питань щодо його прав та обов`язків також не вирішувалось.
Вирок суду першої інстанції стосується виключно прав, свобод та інтересів ОСОБА_7 , якого було засуджено за ч.3 ст.286 КК України.
Крім того, як було встановлено при апеляційному розгляді представник потерпілих разом з потерпілими ставили до відома ОВ СК « Альфа-Гарант», як про подію ДТП, так і про рух справи у суді першої та апеляційної інстанції, тому не можна вважати, що ОВ СК « Альфа-Гарант» не була обізнана,що рішення суду набуло чинності про відшкодування збитків завданим злочином та інші правовідносини вирішуються ОВ СК « Альфа-Гарант» у площині цивільно- правових правовідносин.
Таким чином, оскаржуваний вирок не стосується прав, свобод та інтересів скаржника - ТОВ СК «Альфа-Гарант», з огляду на положення статей 7, 9 24 КПК України тією мірою, щоб мати право на оскарження судових рішень до вищих інстанцій.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 1 ст. 393 КПК України, ТОВ СК «Альфа-Гарант» не відноситься до тих осіб, яким законом надано право на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 , враховуючи що даний вирок набрав законної сили.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга підлягає поверненню, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19.02.2019 року (справа № 51-598кмо19), якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Отже, з урахуванням вимог ч.3 ст.399 КПК України та вищезазначеної правової позиції Верховного Суду, а також того, що про відсутність права на апеляційне оскарження у особи, яка звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою було встановлено вже після призначення клопотання представника ТОВ СК «Альфа-Гарант» - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку до апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.
Керуючись ст.ст. 399, 404 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційне провадження за клопотанням представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження та за апеляційною скаргою на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.3 ст.286 КК України, закрити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4