Справа № 191/3126/19
Провадження № 1-кс/191/1669/19
У Х В А Л А
іменем України

24 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельниково клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта повна загальна середня, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що ОСОБА_5 , починаючи з 12.09.2017 по 27.12.2017, злісно не виконувала обов`язки по догляду за дитиною, а саме не надавала ОСОБА_6 повноцінного харчування. Внаслідок цього, починаючи з 27.12.2017 року у дитини починають розвиватися наступні захворювання: гіпотрофія, рахіт, анемія І ступеню. В подальшому, починаючи з 27.12.2017 по 19.07.2018 ОСОБА_5 продовжувала злісно не виконувати обов`язки по догляду за дитиною ОСОБА_6 (не надавала дитині повноцінного харчування). Через це вищевказані захворювання ОСОБА_6 розвивалися та станом на 03 квітня 2018 року у неї встановлено гіпотрофію І-ІІ ступеню, залізодефіцитну анемію
І-ІІ ступеня, дитина перебуває на обліку з діагнозом функціонуюче овальне вікно серця, гіпотрофія, рахіт, анемія. При цьому ОСОБА_5 проявила злочинну самовпевненість до настання тяжких наслідків. На зауваження та рекомендації лікаря не реагувала, що мало неодноразовий та системний характер, чим злісно не виконувала обов`язки по догляду за дитиною.
ОСОБА_5 , протягом тривалого часу, а саме в період з народження доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті, 19.07.2018 року в порушення зазначених норм законодавства України, умисно та систематично, маючи можливість належно виконувати встановлені законом обов`язки по догляду за своєю малолітньою дитиною ОСОБА_7 , злісно ухилялася від їх виконання, що виражалось у бездіяльності ОСОБА_5 у вжитті заходів щодо догляду за дитиною, а саме: не надавала донці повноцінного харчування, не виконувала санітарно-гігієнічні норми у побуті. Також, ОСОБА_5 з моменту захворювання ОСОБА_6 на гостру кишкову інфекцію (точний час та дату слідством встановити не надалося можливим) до 19.07 2018 не звернулася за медичною допомогою своїй малолітній донці ОСОБА_6 , 2017 року народження. При цьому ОСОБА_5 проявила злочинну самовпевненість до настання тяжких наслідків, злісно не виконала обов`язки по догляду за дитиною, що призвело до того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 об 11 годині донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поступила до відділення реанімації та інтенсивної терапії КЗ «ДОДКЛ» ДОР» в тяжкому стані з діагнозом гостра кишкова непроходимість та не дивлячись на проводиму терапію о 14 годині 40 хв. у дитини зупинилося серце, а о 15 годині 10 хв., констатована біологічна смерть. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 87 від 30 травня 2019 року причиною смерті ОСОБА_6 стала гостра кишкова стафілококова інфекція, що призвела до розвитку токсичного парезу кишечника, яка ускладнилась інфекційно-токсичним щоком. Фоновим захворюванням була перивентикулярна лейкомаляція. Визначальним фактором в її настанні є дитячий вік, пізнє потрапляння до лікарні, наявність супутньої патології у вигляді дефіциту харчування, що призвело до зниження імунореактивності дитини.
Настання вказаних тяжких наслідків у вигляді смерті малолітньої ОСОБА_6 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_5 , що виразилося в її злісному ухиленні від догляду та лікування доньки ОСОБА_8 .
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
20 грудня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

На теперішній час місце знаходження ОСОБА_5 не відоме, за місцем реєстрації вона не проживає вже понад рік. Також у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки вона разом зі своїм чоловіком і дітьми не проживає, батьків не має, Синельниківським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводяться розшукові заходи по встановленню її місця знаходження.

Слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, з урахуванням думки прокурора, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, переховується від органів досудового розслідування, відсутні соціальні зв`язки та постійне місце роботи на території України, таким чином виникає необхідність щодо розгляду клопотання про обрання відносно останньої по кримінальному провадженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, участь підозрюваної в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського МВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою її приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_5 , особі яка її затримала, необхідно негайно вручити їй копію даної ухвали та повідомити про затримання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Петровського, 32, та Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Чехова,1), а також не пізніше 36 годин з моменту затримання доставити підозрюваного до суду.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваної до суду або закінчення шести місяців із дати її постановлення .

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1