Справа № 314/4736/19
Провадження № 1-в/314/97/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засуджений: 04.02.2014 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.10.2016 на підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.11.2013 по 07.03.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 06.11.2013 кінець строку: 05.07.2020,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_5 ,
захисника засудженого-адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням відповідно до положень ст. 82 КК України.
У судовому засіданні засуджений на клопотанні наполягав, просив суд замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням згідно з положеннями ст. 82 КК України на строк, який залишився.
Захисник засудженого у судовому засідання просив задовольнити клопотання його підзахисного.
У судовому засіданні представник адміністрації покладається на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення, повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Так, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.11.2013. За цей час характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 10 стягнень, 5 з яких не зняті та не погашені в установленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має чотири заохочення. На виробництві установи не працевлаштований. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До вкидання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться негативно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться байдуже через особисту неорганізованість. Не бере участь в організації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, у роботі самодіяльних організацій. На профілактичному обліку установи не перебуває.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
З поданих доказів вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення, про що свідчить те, що засуджений п`ять непогашених та не знятих стягнень, останнє заохочення ОСОБА_3 отримав у 2017 році, а тому відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України.
Керуючись ст. 82 КК У країни, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

20.02.2020