Справа № 405/256/20
1-в/405/26/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугокліївка, Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньої спеціальною освітою, раніше судимого:
?26.12.2007 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі;
?28.02.2008 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11.07.2009 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 6 місяців 4 дні за постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 03.07.2009;
?19.02.2010 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.06.2012 по відбуттю строку покарання;
?30.04.2013 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;
?28.07.2016 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;
?27.09.2016 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
?по теперішній справі засуджений: 09.12.2016 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання, також додав, що засуджений на даний час має не погашене та не зняте у встановленому законом порядку стягнення.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 36-Ж-17, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2016 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, та на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років 04 місяці (а.о.с. 20-30, Т.1 ч.1).
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.04.2017 відповідно до Закону України № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.09.2016 по 11.01.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 36, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 27.09.2016, кінець строку 12.10.2021. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 07 місяців 09 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 08 місяців 21 день.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.09.2016, за час відбування покарання допустив 5 (п`ять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час останнє стягнення у вигляді догани від 08.10.2019 не зняте та не погашене у встановленому законом порядку (а.п. 10, а.о.с. 8, 21, 41, 48, 69, Т.1 ч.2); має 1 (одне) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до навчання (а.п. 10, а.о.с. 38, Т.1 ч.2); з 27.09.2016 перебував в Кропивницькій УВП (№ 14) - за час перебування в УВП допустив 2 (два) порушення встановленого режиму утримання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника УВП (стягнення погашені у встановленому законом порядку), заохочень не мав; з 07.02.2017 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі допустив 3 (три) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до робіт без оплати праці, відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 106 годин (а.п. 11); відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок: з 01.09.2017 по 25.06.2018 засуджений навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за спеціальністю «Електрозварник ручного зварювання» (свідоцтво НОМЕР_1 ) - до навчального процесу ставився сумлінно, мав хороші знання та практичні навички у роботі, виконував роботи по ремонту окремих місць навчального кабінету та майстерні електрозварників, частковий ремонт підлоги, приймав участь у відновленні наглядної агітації КНЦ № 6, мав сумлінну поведінку, за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника установи, після отримання заохочення змінив своє ставлення до порядку відбування покарання; особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; характеризується посередньо (а.п. 9, а.о.с. 58, 80, Т.1 ч.2).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 04 від 14.02.2019, а.о.с. 56-62, Т.1 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 також було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 02 від 16.01.2020, а.о.с. 78-83, Т.1 ч.2).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 36-Ж-17 не містять відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (5 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів (колоди саморобних гральних карт, металевої пластини, заточеної з одного боку, саморобного нагрівального пристрою), намаганні встановити міжкамерний зв`язок, порушенні форми одягу, за що засуджений отримував попередження, догани, сувору догану. При цьому, останнє стягнення у вигляді догани від 08.10.2019 не погашене та не зняте у встановленому законом порядку. Така поведінка засудженого за час відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до навчання, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання прагненням до навчання загалом зарекомендував себе позитивно, разом з тим, після отримання заохочення змінив свою поведінку та тричі допустив порушення встановленого порядку відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_5 згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 106 години (а.п. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали

Суддя ОСОБА_7