ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:641/7275/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/674/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.82 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників, а саме представника ВК №54, належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженої на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 02 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну покарання більш м`яким.

Таке рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці в місцях позбавлення волі не довела своє виправлення, оскільки остаточно не стала на шлях виправлення, а тому до неї не може бути застосовано положення ст.82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (а.с.71-72).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати щодо неї положення ст.82 КК України, перевести її для подальшого відбування покарання до виправного центру №79 у м. Покров Дніпропетровської області.

Такі вимоги мотивувала тим, що надана виправною колонією характеристика не відповідає дійсності та є необґрунтованою (а.с.78-79).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Засуджена підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Прокурор вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник ВК №54, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженої та її захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженої, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч.1 ст.82 КК України); 2) він став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України); 3) він фактично відбув встановлену ч.4 ст.82 КК України частину призначеного судом покарання.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання. При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 04 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», встановлено, що судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб , суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Приписами статті 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а ресоціалізація - це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ст.8 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідністю інших осіб, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Саме під час відбування покарання, структура та форми якого наведені у зазначених нормах КВК України, засуджений і набуває права, у тому числі і на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке може бути застосоване лише якщо засуджений під час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку судової колегії даних вимог закону та рекомендацій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України, суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженої ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням не дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 02 2015 року за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі.

Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 15 07 2016 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 11 2015 року та ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 09 2014 року по 14 04 2015 року та з 26 06 2016 року по 15 07 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину та відбула 2/3 частини строку покарання, який закінчується 23 09 2022 року, а тому у неї виникло право на заміну їй покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 03 10 2014 року.

Під час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно. Мала два стягнення, заохочень не мала.

Під час перебування в ДУ «Уманська виправна колонія (№129)» характеризувалась задовільно. Стягнень не мала, мала одне заохочення.

З 24 06 2019 року відбуває покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)». За час відбування покарання стягнень та заохочень не має. Працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. Поставлені завдання виконує під контролем адміністрації. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається адекватно реагувати на критику в свою адресу. В колективі засуджених спілкується із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи з метою отримання поблажливого ставлення. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться задовільно, але потребує контролю з боку представників адміністрації. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст.123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», але активності не проявляє.

Оскільки підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджена не виправилася, але стала на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на неї, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання, а наведені обставини свідчать, що процес виправлення засудженої ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним, і подальше її виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду основного покарання.

Відповідно до ст.51 КК України обмеження волі є більш м`яким видом покарання порівняно з позбавленням волі.

На думку колегії суддів, така заміна призначеного покарання на обмеження волі буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч.2 ст.50 КК України, а саме, виправленню засудженої, а також, запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Крім формальних підстав для застосування ст.82 КК України під час апеляційного розгляду встановлено, що засуджена ОСОБА_7 стала на шлях виправлення та їй необхідно замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги засудженої та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України ухвали суду апеляційної інстанції про задоволення клопотання засудженої ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 02 2020 року, - скасувати.

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 , - задовольнити.

Постановити нову ухвалу, якою заяву засудженої ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - задовольнити.

На підставі ст.82 КК України замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 02 2015 року більш м`яким у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців 21 (двадцять один) день.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4