Справа № 522/5183/19
Провадження по справі № 1-«кс»/522/5214/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , особи яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.109, ч.1 ст.364, ч.2 ст.375 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

16.03.2020 року він подав до прокуратури Одеської області заяву про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.109, ч.1 ст.364, ч.2 ст.375 КК України суддею Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 .

В порушення вимог ст.214 КПК України прокурор не вніс відомості про вчинення вказаних злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не доручив слідчому проведення досудового розслідування.

Вказану бездіяльність він вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочинів, ч.1 ст.109, ч.1 ст.364, ч.2 ст.375 КК України, суддею Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 , що містяться в його заяві від 16.03.2020 року, розпочати досудове розслідування та надати йому витяг з ЄРДР.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 16.03.2020 року заявник звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України, суддею Суворівського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 у зв`язку з ухваленням 12.04.2019 року рішення по справі №523/6541/16ц, яким ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 до прокуратури заява названа ним як заява про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочинів, вчинених, на думку заявника, суддею у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні його заяви, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Доводи, наведені ОСОБА_3 у заяві, є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності її рішення, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.

Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.

Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.

Згідно роз`ясненням, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011р., оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.

Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима.

Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.

Тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора в порядку ст.303 КПК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

08.04.2020