ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 м. Одеса

Суд присяжних, утворений при Малиновському районному суді міста Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
за участю прокурорів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
захисника ОСОБА_18 ,
перекладачів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/7817/13-к відносно

ОСОБА_24 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомир, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, пп.1, 9 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2013 року, в вечірній час, ОСОБА_25 знаходився у будинку за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час знаходилась його співмешканка ОСОБА_26 , її син ОСОБА_27 та знайома останнього ОСОБА_28 .
Приблизно о 21 годині 20 хвилин 22.01.2013 року між ОСОБА_25 та ОСОБА_26 виникла сварка на побутовому ґрунті, у зв`язку з чим, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_25 прийняв рішення скоїти вбивство ОСОБА_26 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_26 , ОСОБА_25 вийшов із зазначеного будинку, взяв на горищі недобудованого гаражу, який розташований на території вищевказаного домогосподарства, раніше сховану ним невстановлену гладкоствольну зброю 16-го калібру та набої до неї, споряджені шротом, кількість яких в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_26 , тримаючи в руках невстановлену зброю, споряджену бойовими набоями, ОСОБА_25 одразу повернувся в спальну кімнату будинку, де підійшов до ОСОБА_26 , яка в цей час знаходилась в ліжку, та перебуваючи на незначній відстані від неї, здійснив один постріл в останню, в результаті чого їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового наскрізного пошкодження правого передпліччя з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням судин і нервів, роздробленням обох кісток передпліччя.
Зрозумівши намір ОСОБА_25 , направлений на умисне протиправне заподіяння їй смерті, ОСОБА_26 піднялась з ліжка та побігла зі спальної кімнати через коридор в іншу спальну кімнату вказаного будинку, де на той час знаходився її син ОСОБА_27 зі своєю знайомою дівчиною ОСОБА_28 .
Далі ОСОБА_25 , одразу ж, з метою доведення свого умислу до кінця, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_26 , почав переслідувати її по будинку, і коли остання знаходилась вже в отворі вхідних дверей кімнати в якій перебували ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , здійснив другий постріл з тієї ж невстановленої зброї, знаходячись на незначній відстані від неї, в результаті чого завдав ОСОБА_26 непроникаюче вогнепальне дробове поранення спини на висоті 102-120 см від підошовної поверхні стопи з розчавленням м`яких тканин спини.
Від отриманих вогнепальних пошкоджень ОСОБА_26 впала на підлогу кімнати обличчям вниз та більше не переміщувалась.
У цей же час у ОСОБА_25 , який знаходився біля отвору вхідних дверей спальної кімнати, також виник єдиний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_28 і ОСОБА_27 , які у той час перебували в кімнаті будинку, з метою приховати скоєне ним вбивство ОСОБА_26 . Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_25 перезарядив ту ж саму невстановлену зброю, та здійснив в ОСОБА_28 та ОСОБА_27 по одному пострілу, в результаті чого ОСОБА_28 , яка знаходилась обличчям до нього, було спричинено вогнепальне дробове сліпе проникаюче поранення грудей, а ОСОБА_27 , який знаходився лівою стороною спини до нього було спричинено вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення передньої поверхні грудної клітки з лівою сторони по середньоключичній лінії.
В подальшому, ОСОБА_25 , знов перезарядив невстановлену зброю, з якої здійснював по потерпілим постріли та з метою доведення до кінця свого умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_26 та на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_28 і ОСОБА_27 , з метою приховати вбивство ОСОБА_26 , з вищевказаної невстановленої зброї, підходячи почергово на відстань компактної дії дробу до ОСОБА_26 і ОСОБА_28 , здійснив в них по одному пострілу, в результаті чого спричинив ОСОБА_26 проникаюче вогнепальне дробове сліпе поранення лівої поперечної області на висоті 59-63 см від підошовної поверхні стопи, проникаючого в черевну порожнину, з розчавленням м`яких тканин, за черевної параортальної клітчатки, жирової капсули лівої нирки, пошкодженням лівої нирки, переломів 11 і 12-го лівих ребер по колохребтовій і хребтовій лініями по прямому механізму, пошкодження поперекових відрізків 1-го, 2-го і 3-го поперекових хребтів зліва, а ОСОБА_28 завдав вогнепальне дробове сліпе проникаюче поранення живота, з вхідною раною, яка розташована на правій боковій поверхні живота, на відстані 29 см від ключиці, на висоті 112 см від підошовної поверхні стопи, по передній під пахвою ямкою лінії, рановий канал проникає в праву плевральну і черевну порожнину і сліпо закінчується в черевній порожнині, направленням його спереду назад, справа на ліво, по ходу його знаходяться пошкодження 9,8-го правих ребер, міжреберних м`язів, правого купола діафрагми, печінки, шлунка.
Крім цього ОСОБА_25 , бажаючи довести до кінця свій злочинний намір на умисне вбивство, підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_27 , та за допомогою тієї же невстановленої вогнепальної зброї, з якої вчинив вбивство ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , здійснив в нього два постріли в результаті чого ОСОБА_27 отримав вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення передньої поверхні черевної стінки зліва між середньоключичною і середньопідпаховою ямки лініями, розташоване на висоті 110 см від підошовної поверхні стопи, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженнями передньої і задньої стінки шлунку, лівого купола діафрагми, нижньої долі лівої легені, лівої долі печінки, бризжейки тонкої кишки, стінок тонкої кишки, направлення ранового каналу спереду назад і декілька зліва направо, рановий канал сліпо закінчується в нижньої долі лівої легені, лівої долі печінки, бризжейки тонкої кишки, в порожнині тонкої кишки, та вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення лівої бокової поверхні живота між середньою і задньою підпаховою ямкою лініями, розташованою на висоті 109 см від підошовної поверхні стопи, проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням жирової капсули лівої нирки, селезінки, стінок низькоходячої оболонки кишки і тонкої кишки, направлення ранового каналу зліва направо, рановий канал сліпо закінчується в жировій капсулі лівої нирки, порожнині оболонкової і тонкої кишки.
Виявлені у ОСОБА_26 тілесні пошкодження у вигляді вогнепального пошкодження правого передпліччя з його роздробленням і проникаючого вогнепального пошкодження поперечної області з пошкодженням органів черевної порожнини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Непроникаюче вогнепальне поранення спини має ознаки легкого тілесного ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.
Смерть ОСОБА_26 знаходилась в прямому причинному зв`язку з виявленими у неї вогнепальними дробовими пораненнями поперечної області, з пошкодженням органів черевної порожнини, правого передпліччя, і настала від шоку.
Виявлені у ОСОБА_28 поранення, проникаюче в ліву плевральну порожнину, та поранення, проникаюче в черевну і праву плевральну порожнини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Пошкодження у вигляді садини лівого передпліччя має ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_28 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючими вогнепальними сліпими дробовими пораненнями грудей і живота, з ушкодженнями міжреберних м`язів, правого купола діафрагми, печінки, шлунка з крововиливом в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_28 став шок.
Виявлені у ОСОБА_27 пошкодження, у вигляді вогнепальних дробових проникаючих сліпих поранень грудної клітини і живота з ушкодженнями внутрішніх органів і крововиливом в ліву плевральну і черевну порожнини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_29 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вогнепальними дробовими проникаючими сліпими пораненнями грудної клітини і живота. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_29 став шок.
Після того, як ОСОБА_25 впевнився в тому, що ОСОБА_26 , ОСОБА_27 і ОСОБА_28 не подають ознак життя, він залишив територію будинку та з метою переховування від правоохоронних органів та з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин направився до місця свого проживання у місті Житомірі, де в подальшому був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_25 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що з потерпілою ОСОБА_26 він проживав сумісно біля восьми років, стосунки між ними були хороші, з сином ОСОБА_26 ОСОБА_30 він мав ідеальні відносини, допомагав йому будувати будинок, однак з донькою відношення були погані, тому що вона вела аморальний образ життя та звинувачувала його у намаганні її зґвалтувати. Офіційно він не працював, але на замовлення виготовляв меблі і драбини, заробляв цим достатньо грошей. В день вчиненого злочину, тобто 22.01.2013, він залишив будинок з самого ранку, повернувся біля 20 годин 20 хвилин того ж дня. З ОСОБА_26 того дня він не сварився, вдома були тільки вона та її син ОСОБА_31 . Останній прийшов додому перед його приходом, більше ніхто до них додому не приходив. Оскільки ОСОБА_31 вчився на столяра, він звернувся до нього за допомогою у роботі, але той йому відмовив, тому він вирішив поїхати в с. Дачне, до старшого сина ОСОБА_26 ОСОБА_32 , за допомогою. Близько о 21 годині 25 хв. того ж дня він пішов на зупинку електропотягу. О 21 годині 27 хвилині його зустріла сусідка ОСОБА_33 . Далі він продовжив йти на електричку. В період дзвінка ОСОБА_34 до «швидкої допомоги», тобто з 21 години 28 хвилини до 21 години 29 хвилини, він вже перебував на залізничній платформі в очікуванні потягу до с. Дачне. Потім, від ОСОБА_35 , він направився до м. Житомир. 24.01.2013 його затримали співробітники обласного управління МВС та Хмельницького райвідділу міліції та почали «вибивати» з нього показання: били руками та ногами в різні частини тіла. Крім того, працівники міліції, при перебуванні його у приміщенні Житомирського УМВС обмазали його руку якоюсь речовиною, як йому стало відомо в подальшому з висновку експертизи - діфенеламіном.
На запитання учасників судового засідання ОСОБА_25 відповів, що зброї вдома не було, на місці скоєння злочину його не було і його відбитки пальців там відсутні.
На запитання головуючого судді, обвинувачений відповів, що він не став дзвонити сину ОСОБА_36 ОСОБА_37 та поїхав в нічний час електропотягом до іншого району Одеської області, бо ОСОБА_38 ніколи не бере слухавку, а він мав дати відповідь замовнику, іншого часу для спілкування з ним не було. На запитання головуючого коли саме обвинувачений прибув у с. Дачне, чому він не зустрівся ОСОБА_39 , скільки часу він перебував у с. Дачне та в зв`язку із чим він виїхав до міста Житомира, обвинувачений відповідати відмовився. В подальшому обвинувачений, користуючись своїми процесуальними правами, відмовився від дачі показань.

На підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті, судом присяжних були досліджені докази, джерелом яких були свідчення потерпілих та свідків, процесуальні документи, висновки судових експертів та речові докази.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_40 пояснила, що загибла ОСОБА_41 була її донькою, вона зустрічалась з загиблим хлопцем ОСОБА_42 . 22.01.2013 року близько 14 годин донька та її хлопець повинні були піти в кінотеатр, а вона поїхала до сестри. 23 січня 2013 року, близько 06 годин ранку їй зателефонував чоловік і сказав, що ОСОБА_43 не прийшла додому. Про смерть доньки вона дізналась від сестри ОСОБА_44 .

Потерпіла ОСОБА_45 суду пояснила, що о 18 годині, в день загибелі, вона розмовляла по телефону зі своєю матір`ю ОСОБА_46 , вона була в поганому настрої, казала, що її співмешканець змусив її нервувати, оскільки в них виникла суперечка з приводу сумісного проживання, казала, що буде з ним розлучатися, що вона терпить його, що він живе за її рахунок. Потерпіла домовились про зустріч з матір`ю на ранок наступного дня. У визначений час вона почала телефонувати своїй матері та брату, однак вони слухавку не брали, у зв`язку з чим вона подзвонила ОСОБА_47 , який працював неподалік. Коли ОСОБА_48 прийшов до будинку, то повідомив, що в дальній кімнаті горить світло, але двері ніхто не відчиняє, тому вона попросила його вибити двері, оскільки ОСОБА_49 подумав, що в будинку всі отруїлись газом. По прибуттю до будинку, вона побачила, що там вже була міліція і будинок був огорожений. Коли їй дозволили зайти до будинку, вона побачила, що в будинку відсутні речі ОСОБА_25 , грошей її матері в будинку також не виявилось.
Потерпіла повідомила, що неприязні стосунки у її матері були також з ОСОБА_50 , який хотів викупити будинок матері, у зв`язку з чим погрожував її матері, однак останній, на думку потерпілої, не міг вчинити вбивство.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_51 суду пояснила, що вона проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Будинок, де проживала ОСОБА_52 та її співмешканець ОСОБА_25 знаходиться на відстані її будинку біля 500 метрів. 22.01.2013 року близько 21 годин 30 хвилин вона поверталась зі спортзалу і побачила ОСОБА_25 біля свого будинку. В неї склалося враження, що ОСОБА_25 не очікував її появи та злякався. Вулиця освітлювалась ліхтарями, тому вона добре бачила, що ОСОБА_25 був одягнений у верхній одяг, дублянку або куртку, а також мав при собі якийсь предмет, однак що це конкретно було свідок не бачила. Під час, коли вона побачила ОСОБА_25 , вона розмовляла телефоном з своїми близькими родичами.

Свідок ОСОБА_53 повідомив, що ОСОБА_54 зателефонувала йому з проханням піти перевірити будинок, у зв`язку з тим, що вона не може зв`язатися зі своєю матер`ю ОСОБА_26 . Він підійшов до будинку, там було зачинено, він почав стукати, однак ніхто не відповів, тоді ОСОБА_55 попросила його вибити двері. У кімнаті горіло світло, свідок побачив калюжу крові на ліжку і на підлозі, вийшов в коридор та пішов в іншу кімнату, там були майже зачинені двері, вимкнене світло та працював телевізор. Він привідкрив двері, але вони в щось вперлись і він з порогу побачив, що там лежала ОСОБА_56 , навпроти в сидячому положенні знаходився син ОСОБА_57 , у якого було видно внутрішні органи та багато крові, у ОСОБА_57 була розрублена рука. Він вибіг на вулицю та викликав міліцію і швидку допомогу. Коли він зайшов зі співробітниками і вони увімкнули світло, тоді він побачив там труп дівчини.

Допитаний в засіданні свідок ОСОБА_58 повідомив, що він дійсно мав неприязні стосунки з ОСОБА_25 , з приводу приватизованого ним, ОСОБА_59 , торгового павільйону, який був розташований біля будинку, де проживали ОСОБА_25 та ОСОБА_26 і що не влаштовувало останніх. В день вбивства він з ранку і приблизно до 20-21 годин перебував на роботі у павільойоні, до вбивства він не має ніякого відношення.

Крім показів потерпілих та свідків сторони обвинувачення, судом були досліджені інші докази вчинення ОСОБА_25 інкримінованого злочину, а саме:
- протокол огляду місця події від 23.01.2013, згідно якого, за згодою користувача будинку ОСОБА_60 , слідчим, за участю судових експертів та спеціалістів, в присутності понятих, було оглянуто приватний одноповерховий будинок по АДРЕСА_4 та господарчі прибудови до нього. Під час огляду слідчим та іншими учасниками огляду був зроблений опис приміщень, встановлено та зафіксоване розташування речей та предметів в будинку, розташування трупів ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , зроблений опис зовнішніх тілесних ушкоджень, які малися на тілі цих осіб, зроблені відповідні заміри. В ході огляду місця події були вилучені та запаковані в експертні пакети предмети та речі, які на думку слідчого мали значення для кримінального провадження, зроблені змиви з предметів інтер`єру та речей. До протоколу огляду додано план-схему та таблицю фотоілюстрацій. Будь-яких заперечень з боку учасників огляду щодо змісту протоколу не надійшло;
- протокол огляду трупів ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 від 25.01.2013 року, якім зафіксовані зовнішні тілесні ушкодження, які були заподіяні цим особам;
- протокол проведення слідчого експерименту від 25.01.2013 року (з додатками до нього) за участю підозрюваного ОСОБА_25 , під час якого підозрюваний, в присутності свого захисника та понятих на місці детально розповів про обставини вчиненого ним злочину у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , вказавши при цьому час його вчинення, місце вчинення, спосіб заподіяння ним тілесних ушкоджень громадянам ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , повідомив про хронологічний порядок своїх дій та порядок пересування у приміщеннях при здійсненні злочину, вказав на розташування трупів у житловому приміщенні. Вказаний протокол не містить будь-яких заперечень щодо змісту з боку його учасників;
- акт застосування службової собаки від 23.01.2013 року, відповідно до якого службова собака взяла слід від будинку за адресою: м. Одеса, вул. 1-а Виноградна 37, попрямувала по вул. Виноградній, повернула на залізничну колію та попрямувала вздовж неї та закінчила свою роботу в районі залізничної зупинки;
-протокол огляду речових доказів від 16.03.2013;
- постанова про долучення речових доказів від 18.03.2013;
- протокол огляду предмету від 23.01.2013 року, згідно змісту якого слідчим був оглянутий мобільний телефон «NOKIA 7205», добровільно виданий свідком ОСОБА_33 . В ході огляду мобільного телефону, слідчим встановлено, що папка «Всі дзвінки» містить дані про час з`єднання абонента ОСОБА_51 з її матір`ю, а саме: 21 годину 27 хвилин 22.01.2013 року, тобто про розмову з матір`ю, яка відбулась під час, коли вона зустріла ОСОБА_25 , повертаючись додому;
- протокол отримання зразків для експертизи від 24.01.2013 року, відповідно до якого, слідчим безпосередньо після затримання ОСОБА_25 , в присутності захисника та понятих, були відібрані зразки зрізів нігтів пальців рук, зрізів волосся з бров і голови, змивів на предмет встановлення продуктів пострілу;
- протокол здійснення тимчасового доступу до речей та документів від 29.01.2013, відповідно до якого, на підставі ухвали слідчого судді, в приміщенні КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги» було здійснено копіювання на DVD-диск інформації про виклики за період з 21 години 27 хвилин 22.01.2013 року до 00 годин 23.01.2013 року та копіювання журналу виклику швидкої медичної допомоги, відповідно до якого, за порядковим номером 389 до журналу внесені дані про виклик за адресою: АДРЕСА_2 в зв`язку із пораненням у живіт, час внесення інформації: 21 година 25 хвилин;
- акт судово-медичного дослідження №39, згідно якого на клаптику шкіри груді, вилученого від трупа ОСОБА_28 мається вхідне вогнестрільне дробове ушкодження, утворене при пострілі з гладкоствольної вогнепальної зброї свинцевим снарядом, з близької дистанції, при відносно компактної дії дробу; на клапті шкіри живота є вхідне вогнепальне дробове пошкодження, утворене при пострілі з гладкоствольної вогнепальної зброї свинцевим дробом, з близької дистанції, при компактній дії дробу;
- висновок експерта № 18-326/13, згідно якого виявлені у ОСОБА_26 тілесні пошкодження у вигляді вогнепального пошкодження правого передпліччя з його роздробленням і проникаючого вогнепального пошкодження поперечної області з пошкодженням органів черевної порожнини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Непроникаюче вогнепальне поранення спини має ознаки легкого тілесного ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. Смерть ОСОБА_26 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими у неї вогнепальними дробовими пораненнями поперечної області, з пошкодженням органів черевної порожнини, правого передпліччя, і настала від шоку;
- висновок експерта № 16-324/2013, згідно якого виявлені у ОСОБА_27 пошкодження, у вигляді вогнепальних дробових проникаючих сліпих поранень грудної клітини і живота з ушкодженнями внутрішніх органів і крововиливом в ліву плевральну і черевну порожнини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_61 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вогнепальними дробовими проникаючими сліпими пораненнями грудної клітини і живота. Безпосередньою причиною смерті став шок;
- висновок експерта № 17-325/2013, згідно якого виявлені у ОСОБА_28 поранення, проникаюче в ліву плевральну порожнину, та поранення, проникаюче в черевну і праву плевральну порожнини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді садини лівого передпліччя має ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_28 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючими вогнепальними сліпими дробовими пораненнями грудей і живота, з ушкодженнями міжреберних м`язів, лівої легені, перикарда, 9,8-го правих ребер, міжреберних м`язів, правого купола діафрагми, печінки, шлунка з крововиливом в ліву плевральну порожнину і черевну порожнину. Виходячи з локалізації рани №2 ОСОБА_28 була звернена обличчям до вогнепальної зброї передньою частиною. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_28 став шок;
- висновок експерта № 45 б від 19.02.2013 року з таблицями, згідно якого, виходячи з метричних характеристик шароподібних металевих предметів шроту, фрагменту металевого предмету шароподібної форми, пижів концентраторів із слідами м`яких тканин трупа і пижів концентраторів і шроту виявлених при огляді трупів потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 є можливим зробити висновок, що надане є складовими частинами набоїв до гладкоствольних мисливських рушниць 16 калібру;
- висновок судово-медичного дослідження №36 від 30.01.2013, відповідно до якого на підставі дослідження клаптів шкіри передньої поверхні грудної клітки зліва, передній поверхні черевної стінки зліва і лівій бічній поверхні живота, вилучених від трупа ОСОБА_27 , виявлено по одному вхідному дробовому вогнепальному пошкодженню, утвореному при пострілах з гладкоствольної вогнепальної зброї свинцевим дробом, з близької дистанції, при відносно компактній дії дробу.
У підшкірно-жирової клітковини клаптя шкіри передньої поверхні черевної стінки, зліва, виявлено 3 дробини діаметром по 2,5-3 мм (розмір дробин варіює через їх деякої деформації). Дробини витягнуті, упаковані, опечатані та архівовані
- акт № 39 комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 02.04.2013 року, згідно якого ОСОБА_25 на момент вчинення інкримінуємого злочину не страждав будь-якими хронічно-психічним захворюваннями, тимчасовим психічним розладом здоров`я, та іншими психічними розладами, тому був в змозі в повній мірі давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_25 також не страждає хронічними психічними розладами або іншими психічними захворюваннями. Щодо того, що він не пам`ятає окремих моментів, які інтересують слідство, зміни показань і форми захисту не пов`язані у ОСОБА_25 з будь-якими психічними захворюваннями і є проявом захисно-установочної форми поведінки, що не позбавляє його можливості розуміти фактичне значення скоєних ним діянь, вірно розуміти обставини , які мають значення для кримінального провадження, а також давати пояснення по ним. По своєму психічному стану він може предстати перед слідством та судом;
- висновок експерта № 16-324/2013 при дослідженні трупа ОСОБА_29 виявлені наступні пошкодження:
вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення передньої поверхні грудної клітки зліва по середнеключичної лінії (рана № 1), розташоване на висоті 126 см від підошовних поверхонь стоп, проникаюче в ліву плевральну порожнину з пошкодженням 4, 5-го лівих ребер, пристеночной плеври, навколосерцевої сумки, стінки лівого шлуночка серця, що не проникає в порожнину серця, нижньої частки лівої легені і крововиливом в ліву плевральну порожнину (260 мл рідкої крові); напрямок ранового каналу спереду назад, рановий канал рани сліпо закінчується на зовнішній оболонці лівого шлуночка серця і в тканини нижньої частки лівої легені;
вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення передньої поверхні черевної стінки зліва між середнеключичной і передній пахвовій лініями (рана № 2), розташоване на висоті 110 см від підошовних поверхонь стоп, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням передньої і задньої стінки шлунка, лівого купола діафрагми, нижній частки лівої легені, лівої частки печінки, брижі тонкої кишки, стінок тонкої кишки; напрямок ранового каналу спереду назад і кілька зліва направо, рановий канал сліпо закінчується в нижній долі лівої легені, лівої частки печінки, брижі тонкої кишки, в порожнині тонкої кишки;
вогнепальне дробове проникаюче сліпе поранення лівої бокової поверхні живота між середньою і задньою пахвовими лініями (рана № 3), розташоване на висоті 109 см від підошовних поверхонь стоп, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням жирової капсули лівої нирки, селезінки, стінок низхідній ободової кишки і тонкої кишки; напрямок ранового каналу зліва направо, рановий канал рани сліпо закінчується в жировій капсулі лівої нирки, селезінці, порожнини ободової і тонкої кишки.
Морфологічні особливості ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_29 у вигляді вхідних вогнепальних дробових проникаючих сліпих поранень грудної клітини та живота (рани № 1, 2, 3), наявність у внутрішніх органах, а також в лівій плевральній і черевній порожнині сторонніх металевих предметів неправильної круглої форми, наявність в черевній порожнині чужорідного предмету білого кольору, діаметром дна 1,8 см і чотирма пелюстками неправильної чотирикутної форми, вказують на те, що вони були заподіяні при пострілах з гладкоствольної вогнепальної зброї свинцевим дробом, з близької дистанції, при відносно компактному дії дробу.
Всі тілесні ушкодження, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_29 , за даними судово-гістологічного дослідження - тканини з вогнепальних ушкоджень без вираженої перифокальною клітинної реакції - свідчать про те, що вони заподіяні прижиттєво, в будь-якій послідовності, незадовго до настання смерті протягом часу, що обчислюється хвилинами.
Смерть ОСОБА_27 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вогнестрільним проникаючим сліпим пораненням грудної клітини та живота з пошкодженням внутрішніх органів і кровозлиянням в ліву плевральну та грішні полості і настала від тяжкого гіповолемического шока з поліорганною недостатністю. Виходячи з тяжкості отриманих пошкоджень можна зробити висновок, що з моменту їх спричинення до моменту смерті ОСОБА_27 пройшов дуже короткий проміжок часу, який обчислюється в хвилинах, що в любому випадку не дозволило б почати та здійснити хірургічне лікування постраждалого.
Тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних дробових проникаючих сліпих поранень грудної клітини та живота (рани № 1, 2, 3) з ушкодженнями внутрішніх органів і крововиливом в ліву плевральну і черевну порожнини, що ускладнилися розвитком шоку, були небезпечними для життя і відповідно до п. 2.1.1 . (а), 2.1.3. (й), 2.1.3. (к), 2.1.3. (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
- висновок експерта №18-326/13, згідно якого, у ОСОБА_26 були наступні пошкодження: вогнепальна дробове наскрізне пошкодження правого передпліччя (рана №1), з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням судин і нервів і роздроблення обох кісток передпліччя, яке могло бути заподіяно в результаті пострілу з гладкоствольної вогнепальної зброї з дистанції, що лежить в межах прояви компактної дії снаряда (дробу); непроникаюче вогнепальне дробове поранення спини (рана №2) на висоті 102-120 см від підошовної поверхні стоп з розчавленням м`яких тканин спини, яке могло бути заподіяно в результаті пострілу з гладкоствольної вогнепальної зброї з дистанції, що лежить в межах прояви компактної дії снаряда (дробу), по дотичній, в напрямку знизу-вгору; проникаюче вогнепальне дробове сліпе поранення лівої поперекової області (рана №3) на висоті 59-63 см від підошовної поверхні стоп, проникаюче в черевну порожнину, з розчавленям м`яких тканин, заочеревинної і парааортальной клітковини, жирової капсули лівої нирки, пошкодженням лівої нирки, переломів 11-го і 12-го лівих ребер по околопозвонкової і хребетної лініях за прямим механізмом, пошкодження поперечних відростків 1-го, 2-го і 3-го поперекових хребців зліва.
Зазначені ушкодження могли бути заподіяні в результаті пострілу гладкоствольної вогнепальної зброї з дистанції, що лежить в межах прояви компактної дії снаряда (дробу).
Всі зазначені ушкодження, за даними медико-криміналістичного дослідження шматків шкіри (акт №38 від 01.02.2013 р), причинені в результаті не менше трьох пострілів з гладкоствольної вогнепальної зброї з дистанції, що лежить в межах прояви компактної дії снаряда (дробу). З огляду на морфологічні особливості та наявність клітинної реакції в області ушкоджень, можна сказати, що всі наявні ушкодження, є прижиттєвими, заподіяні за відносно короткий проміжок часу, обчислюваний хвилинами.
Смерть ОСОБА_26 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вогнепальним дробовим пораненням поясничної області з пошкодженням органів брюшної полості, правого передпліччя і настала від тяжкого шоку.
- висновок експерта № 66, згідно якого смерть ОСОБА_28 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим вогнестрільним сліпим дробовим пораненням груди та живота з пошкодженням межреберних м`язів, лівої легені, перикарда, 9,8-го правих ребер, міжреберних м`язів, правого купола діафрагми, печінки, чрева з кровопролиттям в ліву плевральну порожнину та чревну порожнину і настала від тяжкого гіповолемического шоку з поліорганною недостатністю. Виходячи з тяжкості отриманих пошкоджень можна зробити висновок, що з моменту їх спричинення до моменту смерті потерпілої пройшов дуже короткий проміжок часу, який обчислюється в хвилинах, що в любому випадку не дозволило б почати та здійснити хірургічне лікування постраждалої. Реанімаційні заходи, початі негайно після подібних травм, без хірургічної зупинки кровотечі неефективні, в зв`язку з темпом розвитку патологічних процесів. Таким чином, навіть в випадку своєчасної та кваліфікованої медичної допомоги зберегти їй життя було б неможливо;
- висновком експерта № 120 з фототаблицями та схемою, згідно якого пошкодження на одежі ОСОБА_27 з`явились при пострілі з гладкоствольної зброї з близької дистанції, свінцовим дробом, на що вказує наступне: відсутність слідів термічної дії в окружності пошкоджень, виявлення інтенсивних слідів свинцю в краях пошкоджень і наявність рентгенконтрастних включень на рентгенограмі в області по краям пошкоджень. Пошкодження на одежі ОСОБА_28 та ОСОБА_26 з`явилися при пострілі з гладкоствольної зброї з близької дистанції, свинцовим дробом, на що вказує наступне: відсутність слідів термічної дії в окружності пошкоджень, виявлення інтенсивних слідів свинцю в краях пошкоджень на контактограмі. В цілому пошкодження на тілах ОСОБА_27 , ОСОБА_26 і ОСОБА_28 відповідають по локалізації пошкоджень на їх одежі. Можна допустити, що перший постріл був зроблений в спальні ОСОБА_26 в неї, а саме в її праву руку, коли та знаходилась в ліжку, після чого ОСОБА_26 перейшла з своєї спальні, через кухню (про що свідчить накладення крові по її ходу). Орієнтовно, при русі в спальню ОСОБА_27 був зроблений другий постріл в ОСОБА_26 , а саме у спину, в момент спричинення якого ОСОБА_26 намагалася уклонитися, на що вказують морфологічні ознаки пошкоджень після другого пострілу. Скоріш за все ОСОБА_26 впала та більш не рухалася. Потім, скоріш за все, було зроблено по одному пострілу в ОСОБА_27 і ОСОБА_28 . Після чого ОСОБА_28 упала на підлогу, а саме на спину і більш не рухалась, а ОСОБА_27 зміг перескочити через ліжко, про що свідчить факт наявності одного кросівка у стола, а другого на ліжку і при цьому на кросівках є кров. Після чого злочинець, скоріш за все, відлучився (ймовірно для перезарядки зброї), що дало змогу ОСОБА_27 здійснити телефонний дзвонок, він намагався визвати швидку допомогу. Орієнтовно через одну хвилину злочинець повернувся, на що також вказують дані експертизи відео-звукозапису і ймовірно здійснив ще по одному пострілу в ОСОБА_28 і ОСОБА_26 , а після чого здійснив ще два постріли в ОСОБА_27 (в грудь та чрево);
Допитана у суді експерт ОСОБА_62 підтвердила висновки цієї експертизи та надала розгорнуті роз`яснення щодо зроблених нею висновків.
- висновок експерта № 174 від 06.03.2013 року з таблицями ілюстраціями, згідно якого на наданих на дослідженнях змивах долонної поверхні лівої руки та на зрізах волосся з лобної частини голови, відібраних у підозрюваного ОСОБА_25 міститься дифеніламін, наявність якого характерна для пострілів з використанням нитроцелулозних порохів;
Допитаний під час судового розгляду судовий експерт ОСОБА_63 підтвердив висновки цієї експертизи та надав роз`яснення зроблених ним висновків. На запитання обвинуваченого, яким чином могли потрапити порохові гази на його ліву руку та голову зі зброї, повідомив, що продуктом вистрілу був дифеніламін, який утворюється у вигляді хмари після вистрілу, дана хмара може осідати на шкіру, на одяг та обличчя. Вони можуть накопичуватись там, де є їх найбільша концентрація, тому на одних частинах тіла вони можуть бути присутні, а на інших - ні. Крім того експерт вказав, що експертом не встановлюється, чому на одних частинах речовина осідає, а на інших ні. Завданням експертизи є встановлення, чи є сліди вистрілу, чи їх немає.
Експерт повідомив, що речовина осідає на предмети, вона може тільки або випаровуватись, або стиратись механічно. Поки людина контактує з пороховими газами та знаходиться в хмарі, речовина осідає на тіло і може зберігатись навіть кілька місяців на неживих тілах та предметах. Щодо цілісності об`єктів дослідження, експерт повідомив, що на експертизу не приймаються пошкоджені об`єкти або про це вказується в самій експертизі;

- висновок судового експерта №88 від 28.02.2013 року, відповідно до якої на передній поверхні джемпера з капюшоном зліва, є два вогнепальних вхідних дробових пошкодження ( «1а» та «1б»).
На спинці джемпера зліва, в нижній його третині, є одне крайове вогнепальне вхідне дробове пошкодження (пошкодження «2»).
На задній поверхні лівого рукава джемпера, є одне вогнепальне вхідне дробове пошкодження (пошкодження «3»). Вищеописане пошкодження могло бути утворене через вершину складки при наведеної і піднесеною руці і могло становити один рановий канал (утворитися одномоментно) з пошкодженням «1а» або «1б ».
На передній поверхні тільняшки з капюшоном зліва, є два вогнепальних вхідних дробових пошкодження ( «1а» та «1б»).
На спинці тільняшки зліва, в нижній його третині, є одне крайове вогнепальне вхідне дробове пошкодження (пошкодження «2»),
На задній поверхні лівого рукава тільняшки, є одне вогнепальне вхідне дробове пошкодження (пошкодження «3»). Вищеописане пошкодження могло бути утворене через вершину складки при наведеної і піднесеною руці і могло становити один рановий канал (утворитися одномоментно) з пошкодженням «1а» або «1б». Більш точно відповісти не представляється можливим.
На передній поверхні майки зліва, є два вогнепальних вхідних дробових пошкодження ( «1» і «2»).
На спинці майки зліва, в нижній його третині, є одне крайове вогнепальне вхідне дробове пошкодження (пошкодження «3»).
Всі вищеописані пошкодження на одязі ОСОБА_27 утворилися при пострілі з глодкоствольної рушниці з близької дистанцій;
- висновок експертизи відео-звукозапису №667/07 від 01.03.2013 року, відповідно до якого на наданому для досліджень оптичному носії «ELL1TEX» формату «DVD-R» з фабричним маркуванням «920TY DVD-R» по даним Постанови виділений файл «3400ml8.wav». Тривалість розмови у досліджуваному файлі - 1 хвилина 3,4 секунди. Дослівна роздруківка мовної складової в суб`єктивному сприйнятті експерта, наведена у Таблиці №2 у Дослідницький частині цього висновку.
Досліджуваний звукозапис є телефонною розмовою двох дикторів, одного - чоловічої статі, другої - жіночої. На звукозаписі присутні репліки на другому плані.
При дослідженні цього доказу, суд звертає увагу на зміст перемовин між розмовниками та час з`єднання.
- акт судово-психологічної експертизи від 11.04.2013 року згідно якого підозрюваний ОСОБА_25 на момент скоєння злочину не знаходився у стані фізіологічного афекту, не знаходився в будьякому емоційному стані, який б міг здійснити вплив на його психічну діяльність.
- акт судово-психологічної експертизи №2192 від 07.05.2013 року, згідно якого на відеозаписах допиту підозрюваного ОСОБА_25 і при проведенні з ним слідчого експерименту ознаків психічного впливу на нього з боку третіх осіб не встановлено;
Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Аналізуючи показання потерпілих та свідків обвинувачення, суд визнає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами.
Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.
При цьому, надаючи оцінку протоколу слідчого експерименту від 25.01.2013 року з участю ОСОБА_25 , суд оцінює вказаний процесуальний документ як окремо, так і в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами сторони обвинувачення. При цьому суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до положень ч.2 ст. 84 КПК України, наряду з іншими, процесуальними джерелами доказів є документи.
Згідно з ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
До документів, за умови наявності в них відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, можуть належати (серед інших) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;
Як вбачається зі змісту ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.
Під час вказаної слідчої дії, яка проводиться з участю як підозрюваного, так і його захисника, спеціаліста та понятих, слідчий повинен встановити, чи міг підозрюваний, перебуваючи в певному місці, бачити чи чути те, що відбувалося на місці скоєння злочину; чи міг він вчинити певні дії в тих обставинах, на які він посилався при попередньому допиті, як саме відбувався перебіг подій; перевірити можливості існування фактів та перевірити чи немає між ними протиріч зі слідами, виявленими в ході попереднього розслідування, встановити механізм слідоутворення; місцезнаходження та дислокацію слідів злочину, розташування трупа тощо.
З огляду на викладене, суд вважає, що вказана процесуальна дія проводиться органом досудового слідства не тільки з метою у процесуальному порядку перевірити достовірність показів особи, з метою усунення сумніві у самообмові підозрюваного, а і має на меті одержання нових доказів у кримінальному провадженні.
Оцінюючи на предмет належності цій доказ, суд приймає до уваги, що відповідаючи на запитання захисника при проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_25 стверджував, що показання він дає добровільно, його визнавальні покази не є наслідком будь-якого тиску.
Дослідивши відеозапис вказаної слідчої дії, суд присяжних одноголосно приходить до думки, що в поведінки ОСОБА_25 не спостерігається ознак несамостійного викладення ним обставин відносно яких проводилась ця слідча дії. Таки висновки суд робить з того, що свідчення підозрюваний ОСОБА_25 надає вільно та щиро, вдається в подробиці обставин, на запитання відповідає розгорнуто та детально, добре орієнтується в приміщенні будинку, розповідаючи про місцеперебування потерпілих під час вчинення злочину, спосіб застосування пристрою, за допомогою якого він проник на горище будинку, місце та спосіб перезарядки вогнепальної зброї та таке інше. Вказані висновки суду співвідносяться з висновками судово-психологічної експертизи №2192 від 07.05.2013 року, згідно якого при проведенні з ОСОБА_25 слідчого експерименту ознаків психічного впливу на нього з боку третіх осіб не встановлено.
Провівши аналіз слідчого експерименту з участю ОСОБА_25 , у сукупності з іншими наданими до суду доказами, які вказують на місце вчинення злочину, механізм утворення тілесних ушкоджень і їх локалізацію у потерпілих, які не могли бути відомі обвинуваченому внаслідок його необізнаності в існуванні цих доказів, відсутності будь-яких заперечень щодо порядку проведення слідчої дії з боку незаінтересованих учасників (захисника, понятих) та не встановленням обставин, які б могли свідчити про порушення норм процесуального закону та про порушення прав і свобод ОСОБА_25 при проведенні цієї слідчої дії, суд присяжних приходить до одностайної думки, що протокол слідчого експерименту від 25.01.2013 року з участю ОСОБА_25 є належним та допустимим доказом, в зв`язку із чим кладе його в основу обвинувального вироку.
Проаналізувавши з точки зору належності та допустимості висновок судового експерта №667/07 від 01.03.2013, яким був досліджений відео-звукозапис, вилучений слідчим в приміщенні КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги», суд визнає цей доказ належним та допустимим. При цьому суд виходить з того, що на час дослідження експертом вилученого в ході тимчасового доступу CD-диску, предмет дослідження був наданий експерту у належному стані і був безпосередньо дослідженим судовим експертом. Будь-яких зауважень з боку судового експерта з приводу неможливості відтворення інформації, яка містилася на цьому диску, висновок експерта не містить. Суд не розглядає висновок експерта у взаємозв`язку з неможливістю відтворити інформацію, яка містилася на цьому диску у судовому засіданні, оскільки у суду немає достатніх даних вважати, що механічне ушкодження носія інформації мале місце до або під час його дослідження експертом і унеможливлювало відтворення інформації.
Надаючи оцінку доказам сторони обвинувачення, суд присяжних вважає окремо зупинитись на показаннях свідка ОСОБА_51 , даних, отриманих з КУ ««Одеська міська станція швидкої медичної допомога» та змісту протоколу огляду мобільного телефону «NOKIA 7205», добровільно виданого свідком ОСОБА_51 від 23.01.2013 року, які розглядаються судом у їх взаємозв`язку.
Так, свідок ОСОБА_51 у суді стверджувала, що вона побачила Куровського неподалік його дома біля 21 годині 30 хвилин 22.01.2013 року. Разом із цим, як вбачається з копії журнали реєстрації викликів КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги», дзвінок до оператора про виклик допомоги надійшов о 21 годині 25 хвилин. Сукупність цих даних, достовірність яких у суду не викликає сумніву, дає суду підстави прийти до висновку про те, що у вказаний час ОСОБА_25 перебував на місці вчиненого ним злочину.
Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_25 в інкримінуємих йому діяннях, суд присяжних не може залишити поза увагою поведінку обвинуваченого, яка у часі співвідноситься з часом наступним після заподіяння смерті потерпілим. Показання ОСОБА_25 про причини залишення будинку в нічний час з метою поїздки в інший район Одеської області з метою вирішення незначних питань, з послідуючим безпричинним виїздом до м. Житомира, суд розцінює як нелогічні і малоймовірні. Суд не знаходить розумних пояснень такий поведінці ОСОБА_25 і вважає, що дії обвинуваченого нічим іншим як, бажанням переховатися від переслідування правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності. При цьому, не оспорюючи процесуальне право обвинуваченого на відмову від дачі показань, передбачене Конституцією України, суд присяжних разом із тим, вважає, що відмова ОСОБА_25 відповідати на питання суду щодо суттєвих обставин справи, свідчить про нещирість обвинуваченого перед судом присяжних, що в свою чергу дає підстави для сумніву суду у правдивості показань обвинуваченого.

Крім вищеперелічених доказів, визнаних судом належними та допустимими, стороною обвинувачення були надані інші докази, а саме:
- протокол огляду речових доказів від 01.02.2013 року;
- протокол здійснення тимчасового доступу до речей та документів від 25.01.2013,
- протокол отримання зразків до експертизи 28.01.2013;
- акт судово-медичного дослідження № 624/325;
- акт судово-медичного дослідженя №86/325;
- акт судово-медичного дослідженя №810/325
- акт судово-медичного дослідженя №625/324;
- акт судово-медичного дослідження №85/324;
- акт судово-медичного дослідження №407/324;
- висновок генетично-молякулярної експертизи №23 від 18.03.2013 року;
- висновок генетично-молякулярної експертизи №22 від 29.04.2013 року;
- висновок генетично-молякулярної експертизи №338-21 від 10.04.2013 року;
- висновок судової трасологичної експертизи №45-б від 19.02.2013;
- висновок дактилоскопічної експертизи №31-д від 25.02.2013;
- висновок судового експерта №110 від 06.03.2013;
- висновок судового експерта імунолога № 161 від 18.03.2013;
- висновок судового експерта імунолога № 156 від 15.03.2013;
- висновок судового експерта імунолога № 153 від 15.03.2013;
- протокол огляду предметів від 11.02.2013;
- висновок дактилоскопічної експертизи №52-Д від 24.04.2013;
- протокол огляду речових доказів від 24.03.2013.
Надаючи оцінку цім доказам сторони обвинувачення, суд визнає ці докази неналежними в зв`язку із неможливістю їх використання для встановлення обставин, які мають значення для справи.
Оцінюючи позицію обвинуваченого, який заперечував вчинення ним злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд виходить з наступного.
З метою перевірки тверджень обвинуваченого про те, що він надавав визнавальні показання під примусом працівників правоохоронних органів судом у якості свідків були допитані свідок ОСОБА_64 та свідок ОСОБА_65 , які приймали участь у затриманні ОСОБА_25 і при проведенні з ним первинних процесуальних дій, на яких обвинувачений вказував як на осіб, які фальсифікували докази і примушували до самообмови.
Допитаний свідок ОСОБА_64 суду пояснив, що в 2013 року він працював в Хмельницькому ВП УМВС України в Одеській області у відділі карного розшуку, точну назви посади не пам`ятає. ОСОБА_25 був затриманий за підозрою у скоєнні вбивства за наступних обставинах: взимку 2013 року він, разом з слідчим, експертом та іншими оперативними працівниками, фамілії яких в теперішній час він не пам`ятає, виїхали до м. Житомир для затримання ОСОБА_25 . Вони звернулись до начальника карного розшуку Житомирської області за допомогою, після чого ОСОБА_66 був затриманий працівниками міліції м. Житомира і його доставили до управління міліції в м. Житомирі для проведення слідчих дій. Після затримання з ОСОБА_25 працювали слідчий та експерт. Він особисто був присутнім під час того, коли експерт вилучив з одягу ОСОБА_25 шматок епідермісу. Експерт брав змиви, але щоб він обмазував ОСОБА_25 якоюсь речовиною свідок не бачив. Які саме покази щодо обставин подій давав ОСОБА_25 йому не відомо, затриманого допитував слідчий. Дії фізичного або психологічного характеру до ОСОБА_25 не застосовувались. Він особисто не міг застосовувати фізичної сили оскільки в нього на той час була зламана рука.
Свідок ОСОБА_65 суду пояснив, що в 2013 році він працював в Хмельницькому ВП УМВС України в Одеській області оперуповноваженим карного розшуку. При проведенні оперативно-розшукових заходів, через добу після вбивства на вул. Виноградній в м. Одесі, було встановлено місцезнаходження ОСОБА_25 та ним в кладі оперативно слідчої групи (слідчий, експерт та інші) був здійснений виїзд до м. Житомир. ОСОБА_67 був затриманий працівниками поліції м. Житомира і його доставили до місцевого відділу міліції в м. Житомирі. Всі первинні слідчі дії з ОСОБА_25 проводили в м. Житомирі. ОСОБА_25 визнавав скоєння ним вбивства, при цьому показання він давав слідчому добровільно без застосування будь-якого насильства.
Перевіряючи версію обвинуваченого про застосування щодо нього недозволених методів проведення досудового слідства, суд також приймає до уваги, що всі процесуальні дії, які проводилися на стадії досудового слідства, відбувалися за участю захисників, в більшості випадків фіксувалися з застосуванням відеозьомки. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_25 чи його захисників під час проведення цих дій не заявлялося. Після закінчення досудового слідства, при ознайомленні з матеріалами слідства, в умовах відсутності доступу до підозрюваного інших працівників правоохоронних органів, крім слідчого, ОСОБА_25 в присутності свого захисника також не заявив про здійснення відносно нього будь-якого примусу.
Будь-яких належних даних, які б могли свідчити про застосування з боку працівників міліції фізичного чи психологічного впливу на ОСОБА_25 з метою його самообмови, стороною захисту під час судового розгляду надано не було.
Дослідивши висновок судово-медичного експерта №236 від 25.02.2013, яким у ОСОБА_25 були встановлені тілесні ушкодження: 1 синець правої і 2 синця лівої гомілки, суд не вбачає підстав для тверджень, що ці тілесні ушкодження утворилися внаслідок застосування до ОСОБА_25 фізичного впливу, оскільки сам ОСОБА_25 при наданні пояснень судовому експерту заперечував спричинення йому будь-яких ушкоджень. Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідаючи на запитання судового експерта про обставини справи, ОСОБА_25 розповів йому про обставини вбивства трьох осіб;
Надаючи оцінку поясненням обвинуваченого про причини неодноразових змін своїх показань, як на стадії досудового слідства так і в суді, суд критично ставиться до таких пояснень обвинуваченого та вважає, що справжньою причиною неодноразових змін показів з боку обвинуваченого є намагання ввести суд в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому суд не сприймає ці показання обвинуваченого у якості належних доказів невинуватості обвинуваченого і як такі, що спростовують обставини вчинення злочину, встановлені судом та вважає, що така позиція обвинуваченого є способом захисту.
Проаналізувавши доводи захисника обвинуваченого про невинуватість ОСОБА_25 , суд присяжних не вбачає в них будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_25 .
Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.
Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Аналіз вищенаведених показів, свідків та досліджених письмових доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у протиправному заподіянні смерті ОСОБА_27 , ОСОБА_26 і ОСОБА_28 випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_25 , які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України.
Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, з метою приховати інший злочин, вчинене ОСОБА_25 , суд кваліфікує за п.1, п.9 ч.2 ст.115 КК України.

При призначенні ОСОБА_25 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених в ст. 50, 65 КК України.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При цьому суд вважає зайвим посилання органу досудового слідства на тяжкі наслідки, завдані злочином, як на обставину, що обтяжує покарання, оскільки таки наслідки передбачені диспозицією ст. 115 КК України, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.
При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, пов`язані з посяганням на найвищу соціальну цінність, передбачену ст. 3 Конституції України, а саме життя людини.
З урахуванням того, що спосіб вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень свідчить, про особливу небезпечність таких дій для суспільства та життя людей, тому суд вважає, неможливим виправлення обвинуваченого в майбутньому, після відбуття строкового терміну позбавлення волі, про що свідчить і той факт, що ОСОБА_25 у вчинених діях не розкаявся.
Ураховуючи те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті кару, та те, що своїми злочинними діями ОСОБА_25 позбавив життя трьох людей, проявивши при цьому байдужість до людського життя, що є найвищою соціальною цінністю, суд вважає, що співрозмірним скоєному злочину може бути лише покарання у виді довічного позбавлення волі, як законодавчо встановлена альтернатива смертної кари.
Саме покарання у виді довічного позбавлення волі, на думку суду присяжних, буде відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.
У відповідності до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за їх сукупністю визначається шляхом поглинення зазначеним видом покарання будь-яких менш суворих.
Цивільнім позивачем ОСОБА_68 був заявлений цивільний позов про відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 1 600 000 гривень.
Цивільнім позивачем ОСОБА_40 був заявлений цивільний позов про відшкодування ОСОБА_25 матеріальної шкоди у розмірі 9 012 гривень 71 коп. та про відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 800 000 гривень.
В обґрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди позивач ОСОБА_69 вказала, що в наслідок вбивства її доньки обвинуваченим, нею були понесені витрати на проведення ритуальних заходів при похованні.
Крім зазначеного матеріального збитку, позивачу також завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо члена сім`ї, в моральних переживаннях у зв`язку зі смертю доньки.
Цивільний позивач ОСОБА_54 в обгрунтування своїх вимог послалася на те, що протиправними діями обвинуваченого їй були заподіяні душевні стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з смертю близьких родичів.
Обвинувачений ОСОБА_25 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди не визнав.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1,2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.
Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.
В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_40 доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.
Розглядаючи цивільний позов в частині стягнення з відповідача сум, затрачених позивачем на витрати, пов`язані з похованням, суд виходить з наявних у матеріалах провадження доказів (платіжних документів), які підтверджують факт сплати позивачем певних сум, пов`язаних з похованням.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачами ОСОБА_70 та ОСОБА_68 моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.
У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.
У судовому засіданні підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_40 до ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_25 на користь ОСОБА_70 суму в розмірі 9 012 гривень 71 коп. у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду, суму в розмірі 500 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду. Стягнути з ОСОБА_25 на користь ОСОБА_60 суму в розмірі 800 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.
Під час проведення досудового розслідування були залучені експерти, витрати на залучення експертів складають 28 887 гривень 34 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 28 887 гривень 34. коп.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_25 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.
Визначаючи питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_25 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.
26.11.2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.
Як вбачається з правових висновків Великої палати Верховного суду, викладених в п. 105 Постанови від 29.08.2018 по кримінальному провадженню №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Оскільки ОСОБА_25 вчинив злочин 22.01.2013 року, з огляду на вищезазначені правові висновки Великої палати Верховного суду, суд вважає за необхідне строк попереднього ув`язнення обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд присяжних -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_71 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, п.1, п.9 ч.2 ст. 115 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 115 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі;
- за п.1, п.9 ч.2 ст. 115 КК України - у вигляді довічного позбавлення волі.
Згідно з ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_72 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 24.01.2013 року, тобто з дати фактичного затримання обвинуваченого.
Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 24.01.2013 року по день набрання вироком законної сили та з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення обчислювати з розрахунку: один день попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_24 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Позовні вимоги ОСОБА_73 до ОСОБА_24 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, позовні вимоги ОСОБА_74 до ОСОБА_24 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_24 на користь ОСОБА_75 суму в розмірі 9 012 гривень 71 коп. у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду, суму в розмірі 500 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.
Стягнути з ОСОБА_24 на користь ОСОБА_74 суму в розмірі 800 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.
Після набрання вироком законної сили, речові докази відповідно до переліку, визначеного протоколом огляду речових доказів від 01.02.2013 року, протоколом огляду речових доказів від 16.03.2013 зберігати у матеріалах кримінального провадження; речі, вказані у протоколі огляду речових доказів від 24.03.2013 вважати повернутими їх власнику;
Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, які становлять 28 887 гривень 34 коп., стягнути з ОСОБА_76 на користь держави.
На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку з перекладом його тексту.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, та обвинуваченому. Переклад тексту вироку направити обвинуваченому для вручення уповноваженими особами слідчого ізолятора.

Головуючий: ОСОБА_77

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_78 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_79