Справа № 146/1757/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши в смт. Томашпіль клопотання прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 000201 від 14 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що через секретаріат надійшла ухвала Шаргородського районного суду Вінницької області про внесення відомостей до ЄРДР, про те, що ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським шляхом заволодів коштами ОСОБА_6 .
Відомості за вказаною подією слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_7 14 липня 2017 року внесено до ЄРДР за № 0000201.
Попередня правова кваліфікація кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час досудового слідства прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення, допитано як потерпілу ОСОБА_6 , допитано як свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Від надання показів під час телефонної розмови ОСОБА_5 відмовився. Долучено позовну заяву ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, долучено копію заяви ОСОБА_5 ,ухвалу Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 серпня 2016 року, завірену копію з журналу реєстрації нотаріальних дій станом на 15 серпня 1991 року.
Особу правопорушника, що вчинила кримінальне правопорушення не встановлено.
Кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості
Початком перебігу строку давності як зазначено у зверненні ОСОБА_6 є 15 серпня 1991 року, тому враховуючи, що з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, органом досудового розслідування не встановлено особу, що вчинила кримінальне правопорушення, а також те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення закінчились, прокурор просить кримінальне провадження №0000201 відомості про яке внесено до ЄРДР 14 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені у ньому та просив клопотання задовольнити.
Слідчий СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницікій області ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився.

Представник потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задовлення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки вважає, що постанова про призначення групи прокурорів від 14 липня 2017 року є незаконною та є недопустимим доказом прокурора ОСОБА_3 , оскільки станом на 17 липня 2017 року останній не мав можливості здійснювати нагляд за додержанням законів в даному кримінальному провадженні. Крім того твердження прокурора про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з невстановленням особи, яка вичнила кримінальне провапопорушення, суперечить даним ЄРДР, так як у чисельних клопотаннях, скаргах, ухвалах суду та доптитах свідків чітко встановлено дані про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Заслухавши доводи прокурора щодо клопотання, представника потерпілої у кримінальному проваджені, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 14 липня 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за №000201 про те, що ОСОБА_5 шляхом обману та зловчижавння довірою, шахрайським шляхом заволодів коштами ОСОБА_6 . Попередня правова кваліфікація: ч.1 ст.190 КК України.
Як зазначалось вище, прокурор просив закрити вказане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
В даному випадку, злочин, передбачений ч. 1 ст.190 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину згідно ст.49 КК України становлять три роки.
Тобто, формально існують підстави для застосування п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.
В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
А публічність ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.
В даному випадку, як видно з наданих матеріалів кримінального провадження, слідчий проводив слідчі та процесуальні дії у березні 2019 року, після цього жодної дії по провадженню не вчинялось. Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 000201 шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
Щодо твердження адвоката ОСОБА_4 про незаконність постанови прокурора про призначення групи прокурорів та невірної кваліфікації злочиу, суд вважає, що у даному випадку ці пиання не вирішуються. Якщо особа не погоджується з діями чи бездіяльністю прокурора або слідчого вона може звернутися з відповідною скаргою.
За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 000201 від 14 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1