Номер провадження: 11-кп/813/336/20
Номер справи місцевого суду: 500/5759/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2019 про направлення для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 за ч. 4 ст. 296 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2019 задоволено подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування на підставі ч. 2 ст. 78 КК України відносно ОСОБА_7 , якого засуджено вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та направлено для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки і факт неодноразових їх невиконань свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки, без поважних причин не виконував обов`язок з`явитися для реєстрації до органу з питань пробації.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Вважає, що судом не вірно встановлено причини його неявки до органу пробації, оскільки, розглядаючи подання відносно нього, судом не повній мірі досліджено та вивчено обставини, передбачені вказаним законом; судом не вірно надано оцінку важливості двох неявок на реєстрацію до органу пробації, а висновки, викладені в оскарженому рішенні, не відповідають матеріалам справи.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю доповідача, виступ засудженого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до п. 8 . 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду.

Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

Згідно положень ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до практики призначення кримінального покарання встановлено, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на три роки. Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

23 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_7 поставлений на облік до Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (а. о. с. 6).

При цьому засудженого ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання та попереджено про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання, про що від засудженого відібрана підписка від 08.05.2019 (а. о. с. 30), його пояснення (а. о. с. 37), а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію перший, другий, третій та четвертий вівторок кожного місяця (а. о. с. 32).

Під час перебування на обліку ОСОБА_7 21.05.2019 та 23.07.2019 без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим провідним інспектором Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області йому винесено письмове попередження (а. о. с. 77, 105) про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, буде внесено до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Оскільки ОСОБА_7 без поважних причин не прибував для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 06.08.2019 до суду направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком суду (т. 1 а. с. 1-3).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що за вказаних вище обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019, оскільки зазначені факти свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.

Доводи засудженого про те, що він не прибував для реєстрації з поважних причин, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ні ОСОБА_7 , ні його захисник не навели жодних доказів на підтвердження обставин щодо поважності причин неприбуття ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації, а посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушує, спритні напої не вживає не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся до апеляційного суду, в зв`язку з чим судові засідання відкладались та ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 до засудженого ОСОБА_7 застосовано привід у судове засідання апеляційного суду.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2019 про скасування щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2019 про направлення для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки відносно ОСОБА_7 , засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27.02.2019 за ч. 4 ст. 296 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4