Провадження №1-кп/523/74/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2019 року

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , в присутності потерпілої ОСОБА_19 та її представника адвоката ОСОБА_20 , обвинуваченого ОСОБА_21 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав до 30.03.2015 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 14.08.2008 року за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, звільненого 21.08.2014 року, невідбуту частину покарання у вигляді 1 року 6 місяців 28 днів, замінено виправними роботами з утриманням 10% зарплати в дохід держави щомісячно,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_22 разом з сином ОСОБА_21 , з дружиною ОСОБА_23 , з падчерками ОСОБА_24 й ОСОБА_25 , а також знайомими ОСОБА_19 з її чоловіком ОСОБА_26 30.03.2015, у вечірній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , спільно святкували день народження ОСОБА_23 , у ході якого між ОСОБА_21 та ОСОБА_26 виник словесний конфлікт на ґрунті подій, що відбуваються на території Донецької та Луганської областей. З метою припинення вказаної суперечки ОСОБА_22 запропонував ОСОБА_26 та ОСОБА_19 покинути їх будинок, після чого вони поїхали додому.
На ґрунті вищевказаного конфлікту у ОСОБА_21 з мотивів особистої неприязні виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_26 . Через деякий проміжок часу ОСОБА_21 у телефонній розмові повідомив дружині ОСОБА_26 ОСОБА_19 про свій намір позбавити життя її чоловіка, у зв`язку з чим, з метою з`ясування стосунків, ОСОБА_19 та ОСОБА_26 повернулися до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між останнім та ОСОБА_21 виник новий конфлікт у ході якого ОСОБА_21 , маючи прямий умисел на умисне вбивство ОСОБА_26 з мотивів особистої неприязні, з метою позбавлення життя ОСОБА_26 , наніс йому один удар предметом, що володіє колюче-ріжучими властивостями, в область серця, спричинивши фізичну шкоду у вигляді тілесного ушкодження, що призвело до смерті ОСОБА_26 .
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин не визнав, та пояснив, що в той день у його мачухи. Приїхали у гості сім`я ОСОБА_27 , через деякий час подзвонив ОСОБА_28 його татові та погрожував йому. Через 20 хвилин, він почув гучний сигнал автомобіля, вони вийшли з батьком та на нього одразу накинулась ОСОБА_29 , він її відштовхнув. Він сказав ОСОБА_30 , щоб той забрав свою жінку, однак він його не почув та почав бити, у нього у руках була викрутка, а у нього ніж, він махнув та захищаючи себе вдарив ОСОБА_27 . Він тримав у руках ніж, оскільки потерпілий по телефону вже йому погрожував. Особисто в нього не було конфлікту з ОСОБА_27 , та вбивати його він не мав наміру, він лише захищався.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_21 в скоєнні інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно доведена та повністю підтверджується:

¦Допитом потерпілої ОСОБА_19 , яка пояснила суду, що 30.03.2015 року вони разом зі своїм чоловіком ОСОБА_26 знаходилась у знайомих за адресою: АДРЕСА_2 , де між її чоловіком, господарем будинку ОСОБА_22 та сином господаря ОСОБА_21 стався словесний конфлікт, через що ОСОБА_26 зі своєю дружиною поїхали до дому. По дорозі додому ОСОБА_19 на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_21 та почав висловлюватись на її адресу та на її чоловіка нецензурною лайкою й погрожував вбити ОСОБА_26 . Після почутого її чоловік вирішив повернутись до будинку ОСОБА_22 та поговорити з ОСОБА_21 . Приїхавши до будинку ОСОБА_22 , ОСОБА_19 зайшла у двір будинку, де почала сваритись з ОСОБА_22 та його дружиною. У цей час вона побачила біля вхідних дверей до будинку ОСОБА_21 , у якого в правій руці був ніж. ОСОБА_26 в цей час знаходився біля свого автомобіля на вулиці. Коли ОСОБА_19 хотіла підійти до ОСОБА_21 , він штовхнув її та вибіг на вулицю. Після чого вона почула, як хтось крикнув, що її чоловік лежить. Підбігши до нього, вона побачила, що її чоловік лежить на землі та в районі лівої частини грудної клітки у нього видніється кров.
¦Допитом свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що 30.03.2015 року у його дружини ОСОБА_31 був день народження. Вони запросили у гості ОСОБА_32 з дружиною ОСОБА_33 . На святі також був присутній його син ОСОБА_34 . Під час розмови його сина ОСОБА_35 з ОСОБА_36 виник конфлікт. Він попросив їх заспокоїтися. Після цього вони знову сіли за стіл, проте конфлікт продовжувався. У зв`язку з чим він попросив ОСОБА_37 з дружиною поїхати додому, щоб припинити сварку. Вони поїхали. Приблизно через 30 хвилин йому подзвонила ОСОБА_38 і попросила передати слухавку його сину ОСОБА_39 , по голосу він зрозумів, що вона була агресивно налаштована. Він передав телефон ОСОБА_39 , що саме говорила йому ОСОБА_38 він не чув. ОСОБА_40 відповів, якщо хочете, приїжджайте, зустрінемося. Приблизно о 20:30 годині ОСОБА_38 з ОСОБА_36 приїхали. ОСОБА_38 вийшла і підійшла до входу у двір. ОСОБА_41 сидів на задньому сидінні в машині. ОСОБА_40 вийшов перший. ОСОБА_38 почала розмовляти з його дружиною. Він підійшов останнім і став спиною до машини, де розмовляв з ОСОБА_33 , яку просив заспокоїтися. Де в цей час перебував ОСОБА_40 , він не бачив. Приблизно через 1-2 хвилини ОСОБА_38 крикнула « ОСОБА_42 ». Він повернувся та побачив, що ОСОБА_43 лежить на спині біля машини. Він підбіг до нього і побачив, що у нього на грудній клітці кров. Після цього він побіг у будинок щоб викликати швидку.
¦Допитом свідка ОСОБА_24 , яка суду пояснила, що 30.03.2015 року у її матері був день народження. До них у гості приїхали ОСОБА_44 та ОСОБА_41 з племінницею ОСОБА_45 . Вони разом сиділи за столом. Дорослі розпивали спиртні напої, у зв`язку з чим були неабияк напідпитку. Через 2 години її вітчим ОСОБА_22 та ОСОБА_43 почали сперечатися з приводу політики, а саме за ситуацію, яка зараз відбувається на території Донецької області. ОСОБА_41 і ОСОБА_38 самі родом з ОСОБА_46 . У зв`язку з чим вона з сестрою ОСОБА_47 спустилася на перший поверх, бо не хотіли в цьому брати участь. Приблизно, через 6-7 хвилин ОСОБА_43 спустився на перший поверх і сказав, що вони їдуть. ОСОБА_38 в цей час була у ванній кімнаті зі своєю племінницею. ОСОБА_41 забрав ОСОБА_48 з дитиною і вони поїхали. Їх провела мати. Після їх під`їзду вона з сестрою ОСОБА_49 гуляла біля будинку, всі інші в цей час перебували вдома. Повернувшись, вона стала мити посуд. Вітчим у цей час сидів у машині, яка перебувала у дворі, та лаявся по телефону з ОСОБА_26 . ОСОБА_34 в цей час стояв поруч з вітчимом. Через кілька хвилин ОСОБА_34 з вітчимом піднявся на другий поверх, де вітчим сказав ОСОБА_50 , що ОСОБА_41 обізвав його нецензурними словами і погрожував убити. Після цього ОСОБА_34 розлютився, став лаятися і подзвонив ОСОБА_51 , з якою став лаятися по телефону. Під час лайки ОСОБА_34 сказав ОСОБА_51 , що заріже ОСОБА_37 , сказав, щоб він приїхав. Вітчим став його заспокоювати. Приблизно о 20:00 годині вона почула, що сигналить машина. У дворі вона побачила, що на східцях біля хвіртки стояла її мама з ОСОБА_33 . Вітчим однією рукою тримав ОСОБА_48 , а іншою маму і заспокоював ОСОБА_48 . ОСОБА_52 в цей час вона не бачила. Через якусь мить вона побачила, що біля дверей будинку стоїть ОСОБА_34 , в цей момент у нього в руках було 2 телефони і тонке лезо ножа. Коли ОСОБА_38 до нього підійшла, він її штовхнув і втік в сторону залізниці. Після цього вона почула, що ОСОБА_38 кричить: « ОСОБА_53 !». вони підійшли до нього і побачили, що ОСОБА_41 весь у крові лежить на землі.
¦Допитом свідка ОСОБА_54 , який суду пояснив, що знав потерпілого як спокійного чоловіка, т вони довгий час товаришували. В той день він подзвонив ОСОБА_27 та просив забрати його з парку Лузанівка. Він його забрав та вони поїхали до Молодої гвардії, в машині були ОСОБА_27 з дружиною та водій ОСОБА_55 . Вони спілкувались про сім`ю та дітей. Коли вони під`їхали до будинку, вийшов ОСОБА_56 та одразу вдарив ОСОБА_27 ножем. Він побачив тільки лезо ножа, ручки він не бачив. Потім ОСОБА_56 почав тягнути ОСОБА_48 до двору, та він почав кричати, що ОСОБА_27 лежить на підлозі. Вони викликали швидку, однак вона довго їхала та вони самі вирішили везти ОСОБА_37 до лікарні. Конфлікту між ними не було, ОСОБА_56 вийшов та одразу наніс удар. У ОСОБА_37 не було в руках ніяких предметів.
¦Допитом свідка ОСОБА_57 , який суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_58 . В той день, він почув сигнал автомобілю та виглянув у вікно, побачив як з машини вийшли три чоловіки та дівчина. Потім побачив як вийшов батько ОСОБА_58 та його штовхнули і він упав. На крики він вийшов на вулицю і викликав швидку. Він побачив як молодий чоловік лежав на підлозі та голосно стогнав, він був ще живий. Приїхало багато поліції, йому показали викрутку. Моменту бійки він не бачив та хто наніс удар також не знає.
¦Допитом свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що ОСОБА_21 є сином її чоловіка, вони мешкали в одному домі 30 березня вони святкували її день народження, в сімейному крузі: їх сім`я та сім`я ОСОБА_27 . Вони сиділи за столом, їли, вживали спиртне та періодично виходили на двір. Через деякий час, десь о 18 годині ОСОБА_59 , сказав своїй дружині збиратись додому, чому та що взагалі трапилось вона не зрозуміла. Вони зі старшою донькою прибирали зі столу та вона почула розмову чоловіка по телефону та зрозуміла, що буде конфлікт. Вона подзвонила ОСОБА_51 та просила їх не повертатись до них, однак та лаялась на неї, сказала всім ховатись, та лаялась. Через деякий час у вікно вони побачили як приїхала машина та голосно сигналила. Її чоловік спустився до них, в той момент до ОСОБА_60 забігла ОСОБА_61 та штовхнула його. Вона Стала між ОСОБА_27 та ОСОБА_62 , однак її відштовхнули та вона скотилася по сходах. Вона бачила як ОСОБА_38 і ОСОБА_56 забігли додому, він взяв телефон та вибіг. На вулиці вони побачили ОСОБА_63 на підлозі з кровавою раною. ОСОБА_38 голосно кричала, вона прибрала дітей з вулиці та викликала швидку. Співробітники поліції показували їм викрутку, однак вона була не їх. Ножа ні у кого в руках вона не бачила, та як трапилася бійка у них в дворі також.
¦Допитом свідка ОСОБА_64 , який суду пояснив, що він працює в таксі, знайомий з батьком ОСОБА_58 по роботі. Він забирав ОСОБА_65 з поліції, в той день коли був вбитий ОСОБА_53 . Свідком тих подій особисто він не був, про все знає тільки зі слів. По дорозі вона мені розповіла, що в ОСОБА_66 та ОСОБА_58 стався конфлікт, після чого ОСОБА_53 вирішив їхати до них додому та розбиратись. По дорозі ОСОБА_27 дістав викрутку. Більше ОСОБА_38 нічого не розповідала, та була дуже збентежена.
¦Допитом свідка ОСОБА_67 , який суду пояснив, що працює таксистом та знає ОСОБА_68 та батька обвинуваченого. Про події йому розповів ОСОБА_55 , який тверезим сів за кермо автомобіля Вандакурова. ОСОБА_55 також розповів, що вони по дорозі до ОСОБА_58 зупинялись, та ОСОБА_53 діставав з багажника викрутку. По дорозі ОСОБА_53 казав ОСОБА_69 , що хоче наказати ОСОБА_52 , батька обвинуваченого, за що він не зрозумів. Він вважає, що у конфлікті винна ОСОБА_29 та стан сп`яніння.
¦Допитом свідка ОСОБА_25 , яка суду пояснила, що в той день вони святкували день народження її матері. До них в гості приїхали ОСОБА_61 та ОСОБА_70 . Вони з сестрою були тільки за столом, а потім пішли. Вони хотіли їхати до кінотеатру та побачили як ОСОБА_27 від`їзжають і вирішили залишитись вдома. Через деякий час її сестра пішла до ванної кімнати та почула, як ОСОБА_53 повернувся, оскільки він гучно сигналив. Вона почула, що на вулиці відбувається гучний конфлікт та закрились у ванній кімнаті. Коли вийшли, вона побачила що у її мами розбитий ніс. Через деякий час приїхала поліція та вона тоді вже почула, що сталося з ОСОБА_71 .
¦Допитом свідка ОСОБА_72 , який суду пояснив, що він не знає обвинуваченого. Однак знає ОСОБА_48 , дружину ОСОБА_66 . Він раніше працював у таксі, тому знає ОСОБА_63 . Про події йому стало відомо від ОСОБА_73 , який розповів, що ОСОБА_53 їхав додому до ОСОБА_74 з викруткою.
Також, вина обвинуваченого ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується наступними оголошеними і дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення:
-Витягом з ЄРДР №0001553 від 30.03.2015 року, згідно якого 30.03.2015 року, надійшло повідомлення про те, що до «ООКЛ» доставлено ОСОБА_26 , з проникаючою колото-різаною раною в область серця, від отриманого поранення останній помер;
-Довідкою з медичного закладу від 30.03.2015 року, відповідно до якої до ООКЛ був доставлений ОСОБА_26 з пораненням в області серця;
-висновком судово-медичної експертизи № 189 від 13.04.2015, на трупі ОСОБА_26 виявлені наступні пошкодження: а) на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції серця, на відстані 131 см від поверхні стопи в 4 міжребер`ї рана, якій притаманні групові ознаки колото-різаної (краї рівні, неосаднені, наявність лезового та обушкового кінців, глибина рани більша її довжини) і утворена від впливу плоского колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, що має лезо, обушок і ширину слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення в межах до 1,5 2 см і довжину клинка не менше 8-9см; б) на обличчі у виличній ділянці зліва і тильній поверхні правої кисті садна, які утворені від ударів тупих предметів. Які-небудь індивідуальні особливості травмуючих предметів у саднах не відобразилися. Всі пошкодження у ОСОБА_26 є прижиттєвими, на це вказує характер колото-різаної рани з крововиливом по ходу ранового каналу, а також характер саден з коричневою запалою поверхнею. Ступінь вираженості реактивних змін в області проникаючого колото-різаного поранення грудей, встановлена ??при судово-гістологічному дослідженні (слабко виражена початкова клітинна реакція) може відповідати короткому проміжку часу від моменту заподіяння ушкоджень до моменту смерті, який обчислюється десятками хвилин (близько 1-2 годин). Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки у ОСОБА_26 , відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень згідно з п. 2.1.2 та п. 2.1.3 й, о відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (Київ 1995р). Садна на обличчі і правій кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень (ті ж правила п. 2.3.5.). Смерть ОСОБА_26 констатована в приймальному відділенні обласної клінічної лікарні 30.03.2015 о 20 годині 40 хвилин. Ступінь вираженості трупних явищ, на момент дослідження трупа в морзі, повністю відповідає цьому терміну. Смерть ОСОБА_26 знаходиться в причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини, крововиливом в ліву плевральну порожнину (1500г згортків крові і 500мл рідкої крові), в навколосерцеву сорочку (згорток крові 150г і 50мл рідкої крові), пораненням серця і настала від гострої крововтрати, що підтверджується результатами секційного і гістологічного дослідженнями: нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, порушення гемодинаміки в мікроциркуляторному руслі.
-Протоколом огляду трупа ОСОБА_26 від 30.03.2015 року, який знаходився в приміщені ООКЛ;
-Протоколом огляду місця події від 30.03.2015 року, відповідно до якого в ході огляду було виявлено та вилучено викрутку з коричневою рукояткою;
-Актом про застосування службового собаки від 30.03.2015 року відповідно до якого собака взяла слід, та дійшовши до дороги вул. Добровольського закінчила слідову роботу;
-Протоколом огляду речових доказів від 31.03.2015 року, відповідно до якого об`єктом огляду є поліетиленовий пакет білого кольору, на якому мається напис: Огляд трупа ОСОБА_26 від 30.03.2015 року. Вилучено чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі кросівки чорного кольору, чоловіча футболка чорного кольору, чоловічі труси сірого кольору, чоловічі штани синього кольору;
-Постановою від 31.03.2015 року про визнання та прилучення речових доказів до кримінального провадження;
-Актом судово-медичного дослідження від 31.03.2015 року № 218, відповідно до якого на ласкуті шкіри наявна одна колото-різана рана, яка могла бути утворена колюче-ріжучим знаряддям типу ножа, клинок якого має обушок та лезо, максимальною шириною клинка на рівні погружено не більше ніж на 2 см;
-Актом судово-медичного дослідження № 2063/189 від 31.03.2015 року, відповідно до якого при судово-токсикологічному досліді крові та сечі від трупа ОСОБА_75 виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 2, 3 проміле, в сечі 2, 67 проміле.
-Актом судово-медичного дослідження № 1034/189 від 31.03.2015 року відповідно до висновку якого причиною смерті є гостра крововтрата, поранення серця;
-Постанова від 23.04.2015 року про визнання та прилучення речових доказів;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_21 , розказав та показав за допомогою статистів обставини вбивства ОСОБА_26 (додаток відеодиск);
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_19 , розповіла обставини вбивства її чоловіка ОСОБА_26 (додаток відеодиск);
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 року, під час якого свідок ОСОБА_76 , розповів обставини вбивства ОСОБА_26 (додаток відеодиск);
-Протоколом огляду речових доказів від 22.05.2015 року, відповідно до якого об`єктом огляду є поліетиленовий пакет білого кольору, на якому мається напис: «Речі ОСОБА_21 , які він надав за заявою 21.05.2015 року. Вилучено чоловічу куртку синього кольору, чоловічі кросівки чорного кольору, чоловіча футболка сірого кольору;
-Постановою від 22.05.2015 року про визнання та прилучення речових доказів;
- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_76 впізнав особу під номером №2., згідно довідки на фотокарці під №2 зображений ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- Висновком експерта від № 316 від 07.05.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого на передній частині футболки наявна одне колото-різане пошкодження, яке могло бути утворено колюче-ріжучим знаряддям типу ножа, клинок якого має обушок та лезо, максимальною шириною клинка на рівні погружено не більше ніж на 2 см;
- висновком експерта № 677 від 24.05.2015 року відповідно до якого на футболці, спортивних брюках, куртці та парі кросовок, які належать підозрюваному ОСОБА_21 кров не виявлено.
Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є доводи обвинуваченого ОСОБА_21 , дані ним в ході судового розгляду стосовно того, що навмисного вбивства не скоював, не хотів вбивати потерпілого.
Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, та його доводи стосовно відсутності в його діях злочинних діянь, а саме, те що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_26 , є нічим необґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх, як спробу обвинуваченого ввести колегію суддів в оману, та уникнути кримінальної відповідальності за скоєні ним особливо тяжкі кримінальні правопорушення.
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою та свідками, як у процесі досудового, так і вході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє колегії суддів дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_21 у скоєнні інкримінованого злочинного діяння, і зазначені докази колегія вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_21 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_21 колегія суддів, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 колегією суддів не встановлено.
До обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_21 колегія суддів відносить рецедив злочинів.
При призначенні покарання колегія суддів враховує роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», які констатують, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.
Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Стаття ст. 28 Головного Закону України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 1 КК України - Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Потерпілою ОСОБА_19 після проведення підготовчого судового засідання було подано цивільний позов, в якому вона просила стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Обвинувачений не визнав цивільний позов, заперечуючи факт спричинення моральної шкоди, а також вважав завищеним заявлений розмір моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, щодо вимог потерпілої ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом об`єктивно встановлено, що потерпілій ОСОБА_19 були спричинені моральні страждання, у зв`язку зі смертю чоловіка. Вказані обставини свідчать про заподіяння потерпілій з вини обвинуваченого моральної шкоди.

Обговорюючи доведеність позовних вимог законного представника потерпілої про відшкодування моральної шкоди на суму 500 000 грн., а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи позицію обвинуваченого, який заперечував, проти задоволення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого позову.

Обговорюючи можливість розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяють суду зробити висновок про необхідність залишення цивільного позову потерпілої ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди без розгляду, оскільки об`єктивно встановлено, що Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ОСОБА_19 підлягає роз`ясненню її право заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_21 раніше судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_21 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», ст. 64 КК України та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_21 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч. 3 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 14.08.2008 року за ст. 187 ч. 4 КК України у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_21 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_21 , тобто з 15.05.2015 року.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_21 в строк відбутого основного покарання, час його попереднього ув`язнення в період з 15.05.2015 року до вступу вироку у законну силу, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Речові докази по справі, - знищити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 , - залишити без розгляду, роз`яснивши їй право заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3