Номер провадження: 11-п/813/345/20
Номер справи місцевого суду: 521/4351/20
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання колегії суддів Малиновського райсуду м.Одеси про визначення підсудності кримінального провадження №0000228 від 17.02.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч.1 ст.199, ч. 2 ст. 192 КК України, -
встановив:

Колегія суддів Малиновського райсуду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з поданням про визначення підсудності кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , мотивуючи його наступним.
Згідно обвинувального акту від 18.03.2020 р. у відношенні ОСОБА_5 , він обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, найтяжче з яких є незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна бо без такої. Проте згідно тексту обвинувального акту, органом досудового розслідування не встановлена адреса заволодіння транспортними засобами, у зв`язку з чим встановити суд, в межах якого територіальної юрисдикції вчинене дане кримінальне правопорушення - не надалось можливим. В разі неможливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. При цьому, вирішення питання щодо встановлення територіальної підсудності належить до компетенції суду апеляційної інстанції, згідно ч. 2 ст. 34 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів суду 1-ої інстанції звернулась до апеляційного суду із відповідним поданням.

Учасники провадження в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду були поставлені у відомість належним чином.
Від захисника ОСОБА_9 надійшли клопотання про відкладення розгляду подання, у зв`язку з перебуванням у відрядженні в іншому місті.
Разом з тим, ч. 4 ст. 34 КПК України про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 34 КПК України, яка передбачає, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання про, що постановляється вмотивована ухвала, апеляційний суд вважає можливим розглянути подання місцевого суду за відсутності учасників кримінального провадження.
У відповідності до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
Згідно матеріалів провадження, наданих апеляційному суду, впровадженні Малиновського райсуду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 289, ч.1 ст.199, ч.2 ст.192 КК України (справа № 521/4351/20, провадження № 1-кп/521/924/20).

Санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років та відповідно до приписів ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Частиною 2 ст. 31 КПК передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.03.2020 р. визначений склад суду головуючий суддя ОСОБА_6 , судді ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а.п. 34).

Згодом, ухвалою суду від 23.03.2020 року призначено підготовче судове засідання на 14.04.2020 року (а.п. 35).

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про направлення обвинувального акту, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч.1 ст.199, ч.2 ст. 192 КК України до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності кримінального провадження № 0000228 від 17.02.2019.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно обвинувального акту від 18.03.2020 року у відношенні ОСОБА_5 він обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, найтяжче з яких є незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна бо без такої. Проте згідно тексту обвинувального акту, органом досудового розслідування не встановлена місця викрадення транспортних засобів, у зв`язку з чим встановити суд в межах якого територіальної юрисдикції вчинене дане кримінальне правопорушення - не надається можливим. В разі неможливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Вирішення питання щодо встановлення територіальної підсудності належить до компетенції суду апеляційної інстанції, згідно ч. 2 ст. 34 КПК України.

Частиною 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Згідно приписів ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено вичерпний перелік дій суду першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, який в свою чергу не передбачає підстави для визначення підсудності з метою об`єднання кримінальних проваджень, а лише визначає п. 4 направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Під час розгляду подання встановлено, що в обвинувальному акті по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеного до ЄРДР за №0000228 від 17.02.2019 року не встановлено місце вчинення злочину за ч. 3 ст. 289 КК України, що на думку колегії суддів, є підставою для повернення прокурору обвинувального акту, а не для визначення підсудності провадження.

Натомість, ч. 2 ст. 30 КПК України передбачає, що відмова у здійсненні правосуддя не допускається.
Враховуючи викладене, а також те, що до компетенції апеляційного суду входить передача кримінального провадження з одного суду до іншого, а не визначення його підсудності, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення подання суду 1-ої інстанції.
Керуючись ст.ст. 24, 32, 34, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Подання колегії суддів Малиновського райсуду м. Одеси про визначення підсудності кримінального провадження №0000228 від 17.02.2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 289, ч.1 ст. 199, ч. 2 ст.192 КК України залишити без задоволення.
Кримінальне провадження №0000228 від 17.02.2019 р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 199, ч. 2 ст.192 КК України повернути до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3