Справа № 308/2930/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та
його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/199/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2020 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 (далі слідчий) й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Негрово Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, тимчасово не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.05.2020, включно, без визначення застави.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 21 березня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення, - у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_11 , обмеженні його прав і свобод (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, заявою гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час не розтаємнені та іншими матеріалами кримінального провадження. Стверджує, що метою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам: - переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі й за кордоном, про що свідчить те, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, що в свою чергу підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також тим, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та інших у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_6 обвинувачується як співорганізатор злочинної групи та в якому оголошувався у розшук; - незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, понятих у кримінальному провадженні шляхом підкупу чи насильницьких дій з метою зміни показань, дачі неправдивих показань чи відмови від надання таких на його користь, про що свідчить і сам характер інкримінованого йому злочину вимога передачі грошових коштів із нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому та утримання його поза його волею; - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме, підшукуючи осіб, які можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; - вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, про що свідчать кримінальні зв`язки ОСОБА_6 , відсутність офіційної роботи та легальних доходів, спосіб кримінального правопорушення (насильство). Враховуючи наведене, а також реакцію суспільства та соціальні наслідки кримінального правопорушення, спосіб, знаряддя, час та місце його вчинення, а також те, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, офіційно не працює і його стан здоров`я не перешкоджає триманню його під вартою, слідчий вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та не буде достатнім для запобігання вищезгаданим ризикам. Разом із тим, посилається на те, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України визначення розміру застави є недоцільним. Просить застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування наведених у клопотанні передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Зазначається, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 підтверджується доданими до клопотання доказами, зокрема, заявою гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час не розтаємнені та іншими матеріалами кримінального провадження, а існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, понятих у кримінальному провадженні ; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, тяжкістю інкримінованого ОСОБА_6 злочину та покарання, яке передбачено за його вчинення; тим, що досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для кримінального провадження; обставинами вчинення кримінального правопорушення; тим, що підозрюваний знайомий із потерпілим та свідком, які встановлені під час досудового розслідування; даними про особу підозрюваного, зокрема тим, що ОСОБА_6 офіційно не працює, потрапляв у поле зору правоохоронних органів, що підтверджується довідкою про судимість з УІЗ ГУНП в Закарпатській області, йому також повідомлено про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України й на даний час у суді на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України злочину. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам, що дає підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом із тим, слідчим суддею враховано мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу. Тому, доводи сторони захисту про недоведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 слідчий суддя визнав непідтвердженими, а доводи про наявність даних, що характеризують особу підозрюваного з позитивної сторони, - такими, що не виключають передбачених ст. 177 КПК України ризиків та не можуть бути підставами для відмови в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також в ухвалі зазначається, що слідчим суддею встановлено те, що підозрюваний ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, що в свою чергу підтверджується відповідним протоколом, складеним уповноваженою на те особою, з підстав, визначених процесуальним законом, безпосередньо під час вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, а визначених ч. 5 ст. 206 цього Кодексу обставин не встановлено. Разом із тим, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства щодо потерпілого, слідчий суддя прийшов до висновку про недоцільність визначення розміру застави. Тому клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження. Посилається на те, що зібрані в ході досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази не є достатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стверджує, що слідчий суддя прийняв до уваги тільки докази сторони обвинувачення, а відкинув наведені стороною захисту докази. Зазначає, що додані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, є особою молодого віку, має на утриманні одну малолітню дитину, не перешкоджав кримінальному провадженню. Також посилається на те, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, не знищував, не переховував, не спотворював будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, що в свою чергу свідчить про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених у клопотанні ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), а саме: заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 ; протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час не розтаємнені та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 20.03.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що додані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України злочину.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено існування наведених у клопотанні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі й за кордоном, оскільки Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, понятих у кримінальному провадженні шляхом підкупу чи насильницьких дій з метою зміни показань, дачі неправдивих показань чи відмови від надання таких на його користь; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме, підшукуючи осіб, які можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні слідчого доводи про те, що: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, і в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та інших у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України злочину, в якому ОСОБА_6 обвинувачується як співорганізатор злочинної групи та оголошувався у розшук; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, характером якого є вимога передачі грошових коштів із нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому та утримання його поза його волею; в ОСОБА_6 наявні кримінальні зв`язки, відсутня офіційна робота та легальні доходи, - свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що вищезгадані ризики мають місце.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя належним чином врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину та покарання, яке передбачено за його вчинення; те, що досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для кримінального провадження; обставини вчинення кримінального правопорушення; те, що підозрюваний знайомий із потерпілим та свідком, які встановлені під час досудового розслідування; дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, потрапляв у поле зору правоохоронних органів, йому повідомлено також про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України й на даний час у суді на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України злочину, - і обґрунтовано відхилив доводи сторони захисту про наявність даних, що характеризують особу підозрюваного з позитивної сторони, як такі, що не виключають передбачених ст. 177 КПК України ризиків та не можуть бути підставами для відмови в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується і апеляційний суд.
З урахуванням наведеного вище, як такі, що жодним чином не впливають на вищевказані висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, не перешкоджав кримінальному провадженню, не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, не знищував, не переховував, не спотворював будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, що в свою чергу свідчить про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених у клопотанні ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам, що дає підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховано і мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, у тому числі й те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства щодо потерпілого, та обґрунтовано не визначив розмір застави, із чим погоджується й апеляційний суд.
Вищенаведені обставини, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки наведені в клопотанні слідчого обставини, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційним судом апеляційної скарги, в своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу покладені на нього процесуальні обов`язки ним дотримані не будуть і запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановлених ризиків.
Разом із тим, проаналізувавши додані до клопотання слідчого докази, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку й про те, що підозрюваний ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, що в свою чергу підтверджується відповідним протоколом, складеним уповноваженою на те особою, з підстав, визначених процесуальним законом, тобто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, а визначених ч. 5 ст. 206 цього Кодексу обставин не встановлено, у зв`язку з чим, обґрунтовано відхилив і доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не було повідомлено про підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що: ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження; зібрані в ході досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази не є достатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; слідчий суддя прийняв до уваги тільки докази сторони обвинувачення, а відкинув наведені стороною захисту докази, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду й, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Як такі, що не спростовують висновків слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і надані стороною захисту в ході апеляційного розгляду матеріали характеристики ОСОБА_6 з ГО «Військово-патрічний клуб «Айдар» та ФОП « ОСОБА_15 », копію рапорту слідчого ОСОБА_16 , протоколи опитування адвокатом ОСОБА_8 гр. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ..
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується і на такі не посилалася сторона захисту в ході апеляційного розгляду судового провадження.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду стороною захисту не вказувалось.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 днів, до 13 травня 2020 року, включно, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: