печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «МДН ПРОГРЕС» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001044,-
ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «МДН ПРОГРЕС» звернулась до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2019 у справі № 757/43019/19-к у кримінальному провадженні № 0001044 від 05.08.2019 року, а саме: на грошові кошти ТОВ "МДН ПРОГРЕС" (), які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005, , юридична адреса: м.Київ, вул. Андріївська, 2/12), а також заборону відчужувати вищезазначене майно. В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, з огляду на те, що майно, яке належить ТОВ «МДН ПРОГРЕС», не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заява про розгляд клопотання за відсутності. Представник прокуратури Київської області у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено. Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0001044 від 05.08.2019 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст 205, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Київської області. 14.08.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/43019/19-к на підставі клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001044 було накладено арешт на грошові кошти ТОВ "МДН ПРОГРЕС" (), які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005, , юридична адреса: м.Київ, вул. Андріївська, 2/12), із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно. Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. За змістом ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2019 у справі № 757/43019/19-к, накладено арешт на грошові кошти ТОВ "МДН ПРОГРЕС" (), які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005, , юридична адреса: м.Київ, вул. Андріївська, 2/12), а також заборону відчужувати вищезазначене майно. Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено. Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Слідчому судді не надано належних та допустимих в розумінні положень ст. 86 КПК України доказів на підтвердження доводів клопотання прокурора про фіктивний характер діяльності ТОВ «МДН ПРОГРЕС». Відомості за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України, відносно ТОВ «МДН ПРОГРЕС`до ЄРДР не внесені. Жодній посадовій особі товариства про підозру у вчиненні злочину не оголошено. Окрім того, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Також, при ухваленні судового рішення щодо накладення арешту не було враховано принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності, що є завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Обраний судом спосіб арешту призводить до негативних наслідків як при здійсненні підприємницької діяльності, так суттєво і негативно позначається на інтересах інших осіб, а також репутації компанії як бізнес-партнера. Крім того, Товариство позбавлено можливості зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що негативно впливає на господарську діяльність Товариства та розрахунки з бюджетом та контрагентами. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «МДН ПРОГРЕС» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001044 - задовольнити. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року у справі № 757/43019/19-к в рамках кримінального провадження № 0001044 від 05.08.2019 року, а саме: на грошові кошти ТОВ "МДН ПРОГРЕС" (), які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005, , юридична адреса: м.Київ, вул. Андріївська, 2/12), а також заборону відчужувати вищезазначене майно. Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.
Слідчий суддя ОСОБА_1