Провадження №1-кп/748/57/20
Єдиний унікальний № 748/2236/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 року за №0000402, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України, з професійно- технічною освітою, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 12.06.2017 приблизно о 07 год. 30 хв. в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 .

25.08.2019 солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону та повідомив про обставини вчинення ним злочину.

Так, солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини не виконував обов`язки військової служби без поважних причин з 12.06.2017 до 25.08.2019, будь-яких заходів для повернення на службу до військової частини та продовження несення відповідних обов`язків, у зазначений період часу, не вживав, та перебував у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та зазначив, що 12.06.2017 в смт.Гончарівське, повертаючись з пошти, він через важкий психологічний стан вирішив не повертатися до військової частини та покинув її. Він мав намір продовжити службу, але через психологічні проблеми тривалий час не повертався до військової частини. 25.08.2019 він прибув до військової прокуратури, потім повернувся в частину щоб продовжити службу, але його звільнили. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а його дії кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.407 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1