Справа № 635/1047/20
Провадження № 1-в/635/160/2020
У Х В А Л А

11 березня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
представника ДУ «ТВК №100» - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Кремінського районного суду Луганської області від 07 жовтня 2008 року за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 14 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільненнявід відбування покарання,-
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив звільнити його від відбування покарання за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 07 жовтня 2008 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 14 років позбавлення волі, умовно-достроково відповідно до вимог ст.81 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заяву підтримали.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.
Представник установи виконання покарань зазначив, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, заперечував проти умовно-дострокового звільнення.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає заяву засудженого ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Кремінського районного суду Луганської області від 07 жовтня 2008 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 14 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 22 жовтня 2007 року.
Кінець строку відбування покарання 22 жовтня 2021 року.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 , наданої адміністрацією виправної колонії убачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.10.2007 року. Під час тримання в Старобільському СІЗО характеризувався негативно, порушував режим тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності двічі. Заохочень не мав. З 06.02.2009 року відбуває покарання в Суходольській виправній колонії (№ 36), яка на даний час знаходиться на непідконтрольній території. За час відбування покарання притягався до дисциплінарної відповідальності десять раз, заохочувався сім раз. З 26.02.2019 року відбуває покарання в Темнівській виправній колонії (№ 100). До промислової зони не працевлаштований, залучається у роботах з благоустрою установи. За час відбування покарання характеризується посередньо, порушення установленого порядку відбування покарання не допускав. З метою стимулювання право слухняної поведінки адміністрацією установи заохочувався двічі. До промислової зони установи не працевлаштований, залучається у роботах по благоустрою установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує в цілому адекватно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, використовує їх тільки за призначенням. До виконання законних вимоги персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через свою неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатнього рівня навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься посередньо, ініціативу проявляє рідко та під контролем. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу « Фізкультура і спорт». Соціально-корисні зв`язки з рідними не підтримує за власною ініціативою.

До характеристики додаються довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати, з яких убачається, що за час відбування покарання у виправній колонії засуджений ОСОБА_4 працював у 2019 році протягом березня з доходом 117,46 грн., червня з доходом 400,5 грн. та липня з доходом 500.88 грн., на виготовленні поліетиленових пакетів.
Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду від 02.03.2020, у засудженого ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати у розмірі 187,80 грн. Станом на 02.03.2020 виконавчі листи на утримання збитку з засудженого ОСОБА_4 на виконання до бухгалтерії ТВК №100 не надходили.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
За час відбування покарання в Темнівській виправній колонії за період з 26.02.2019 по теперішній час, тобто за рік, засуджений заохочувався двічі, а загалом за весь час відбування покарання, тобто за 12 років, заохочувався 10 разів.
Також з довідки про заохочення та стягнення убачається, що протягом відбування покарання на засудженого накладено 12 стягнень.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує поведінку засудженого та ставлення до праці за час відбування покарання, а також те, що матеріали справи на засудженого не містять будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом враховано, що засуджений процесуальні витрати за вироком суду не відшкодував, за 12 років відбування покарання заохочувався лише 10 разів та має 12 стягнень, за останній рік працював загалом 3 місяці, а також приймаючи до уваги висновок адміністрації виправної колонії щодо недоцільності застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , у суду виникають сумніви щодо становлення засудженого на шлях виправлення, тому суд вважає заяву останнього про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передчасною.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільненнявід відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 12.03.2020 р.

Суддя ОСОБА_1