Справа № 635/1462/20
Провадження № 1-в/635/212/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він засуджений за вироком Лисичанського міського суду Луганської області за ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; початок строку покарання - 13 грудня 2017 року; кінець строку покарання 13 січня 2021 року. На даний час відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Суд, заслухавши прокурора та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Лисичанськ Луганської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 1995 року за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 27 квітня 2000 року за відбуттям строку покарання; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2001 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19 червня 2003 року за відбуттям строку покарання; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12 травня 2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 11 червня 2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Сєверодонецького міського суду Луганської області від 27 червня 2007 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 07 квітня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 15 днів; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27 грудня 2010 року за ч. 3 ч. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 17 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 12 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 07 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання 13 грудня 2017 року. Кінець строку покарання 13 січня 2021 року.

За даними характеристики на засудженого, з 14 грудня 2017 року ОСОБА_4 тримався в Старобільському слідчому ізоляторі, де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 24 квітня 2018 року відбував покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що був заохочений адміністрацією установи два рази, стягнень не має, працевлаштований до промислової зони установи прибиральником виробничих приміщень, до праці ставиться відповідально, позитивно та залучається до робіт з благоустрою колонії, до виконання яких відноситься із розумною ініціативою.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Станом на 23 березня 2020 року ОСОБА_4 відбув 2 роки 03 місяці 10 днів фактичного строку покарання, до відбуття залишилось 09 місяців 21 день.

Як вбачається з матеріалів справи та особової справи ОСОБА_4 в період з 1995 року має 10 незнятих і непогашених судимостей; відбував покарання в місцях позбавлення волі; у 2016 році звільнявся від призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком і в період іспитового строку знову засуджений за вчинення корисливого злочину та злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів; за час відбування покарання у період квітня 2018 року, липень-грудень 2018 року, лютий 2019 року не працював, має два заохочення: 15.10.2019 року, 22.01.2020 року.
Аналізуючи надані матеріали, суд вважає, що два заохочення за останні півроку, при відбуванні покарання з квітня 2018 року, особи, яка має 10 незнятих і непогашених судимостей не є цілком переконливим для суду у тому, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року.

За вказаних обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1