печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2020 №757/9871/20-к у кримінальному провадженні № 0000311 від 25.03.2019 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на готівкові грошові кошти у розмірі 554 089 доларів США та 363 000 гривень, які вилучені згідно прямого дозволу ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03.10.2019 (справа № 552/5438/19) у ході обшуку об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ,- які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 та використовувались останньою.

Зазначає, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 про підозру не повідомлялось, обвинувальний акт щодо неї не складався. Вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти отримані останньою законним шляхом та є її приватною власністю, вони були вилучені з нежитлового приміщення, власницею якого є ОСОБА_5 , а відтак цілком природнім є перебування її майна у такому приміщенні. Також зазначає, що в ухвалі, якою надано дозвіл на проведення обшук, відсутній дозвіл на вилучення грошових коштів, отриманих законним шляхом. Тому вважає, що арешт слідчим суддею був накладений передчасно, без з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та без встановлення причетності майна до кримінального провадження, а відтак підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування доводів та вимог клопотання, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора із додатком, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим управлінням організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000311 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 212 та ч.2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2020 №757/9871/20-к накладено арешт на готівкові грошові кошти у розмірі 554 089 доларів США та 363 000 гривень, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03.10.2019) у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

За своїм змістом клопотання адвоката є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2020, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2020 вбачається, що при накладенні арешту на готівкові грошові кошти слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів (ст. 98 КПК України), а відтак, були наявні підстави, з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна, оскільки воно має відношення до кримінального провадження, і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що кошти на які накладено арешт не є тимчасово вилученим майном, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03.10.2019 року вказані кошти входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл відшукання та вилучення при проведенні обшуку. Статус тимчасово вилученого майна не зазначено слідчим суддею і в ухвалі Печерського районного суду від 02.03.2020 року про накладання арешту на майно.

При цьому, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2020 та надало слідчому судді підстави вважати, що необхідність у накладенні арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотангя, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами. З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1