Справа №295/4883/20
УХВАЛА
Іменем України

23.04.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на встановлення в ході досудового розслідування, що 10.03.2020 близько 12 години 00 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме у квартиру АДРЕСА_2 вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення ОСОБА_5 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, місці та за вказаних обставин, скориставшись заздалегідь підготовленим металевим предметом, шляхом віджиму рами металопластикового вікна вказаного будинку проник до квартири АДРЕСА_2 вищевказаного будинку, яка належить ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 оглянув вказану квартиру, де виявив та викрав чуже майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2 375 гривень 74 копійки;

- триммер електричний торгівельної марки «Зеніт», моделі ЗТС-650, вартістю 966 гривень 20 копійок;

- кросівки чорного кольору торгової марки «Nike», вартістю 386 гривень 00 копійок.

Далі ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3727 гривень 94 копійки.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей у підозрюваного, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити. Слідчий додав, що з викраденого майна слідством не знайдено тільки тример. Також підозрюваним не надано документів, що у нього є син. На запитання слідчого судді відповів, що підозрюваний з`являється на виклики до слідчого.

Прокурор додав, що ОСОБА_5 порушував попередній запобіжний захід, обраний відносно нього в іншому кримінальному провадженні, та вчинив інше кримінальне правопорушення, а тому може продовжувати злочинну діяльність та переховуватися від органів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Підозрюваний пояснив, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування не має, зобов`язується з`являтися за викликом до слідчого. Крім того, зазначив, що має захворювання дихальних шляхів легень астму та потребує прийому інгаляторів, в СІЗО таких препаратів немає.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає із матір`ю та сестрою, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, тому просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, прокурор при обґрунтуванні необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилається, зокрема, на здобуття вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків. Однак, обставини на які посилається прокурор, не є безумовною підставою, з точки зору процесуального закону, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і враховуються слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу в сукупності із іншими обставинами, передбаченими статтею 178 КПК України.

Як передбачає положення ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Таким чином, на переконання слідчого судді, прокурор не довів наявність підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім. За таких обставин в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також приймає до уваги встановлений тимчасово Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) карантин та запроваджений у зв`язку із цим ряд обмежень прав громадян на території України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положення ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21 червня 2020 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_4 цілодобово, протягом строку тримання під домашнім арештом, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 21 червня 2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя