Справа №:755/6882/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "03" червня 2020 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного м. Києва суду ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР №0002975 від 02.05.2020 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України,одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2007 р.н. та 2019 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:
слідчий за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на те, що 27 квітня 2020 року, близько 18 години, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався на своєму транспортному засобі марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 бордового кольору, по території ЖК «Комфорт Таун» в сторону корпусу № 14 по вул. Регенераторній, 4, у м. Києві. Враховуючи неправильно припарковані автомобілі, що обмежують огляд, перебуваючи поблизу пішохідного переходу між корпусами № 13 та № 14 вище вказаного ЖК, помітив, що із заду неправильно встановлених припаркованих транспортних засобів, виглядає дитячий візочок, за яким йдуть двоє осіб, а саме чоловік та жінка. Побачивши це, ОСОБА_7 загальмував, але у вказаний час автомобіль вже встиг заїхати передньою частиною на пішохідний перехід, тому останній задля того, щоб не загороджувати прохід, вирішив проїхати далі в напрямку паркувального майданчику.

У цей час, по території ЖК «Комфорт Таун», що по вул. Регенераторній, 4, у м. Києві, разом із своєю родиною, прогулювався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будучи обуреним ситуацією, що ОСОБА_7 швидко пересувався на своєму транспортному засобі марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 бордового кольору та ледь не збив ОСОБА_6 , та його родину, у останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , зупинивши авто на паркувальному майданчику, а саме на відстані близько 30-50 метрів від вказаного пішохідного переходу, перебував в салоні свого авто.

У цей час ОСОБА_6 на фоні раптово виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_7 наздогнав останнього та провокуючи словесний конфлікт, крикнув йому виходити із авто.

У подальшому, ОСОБА_7 , вийшовши з авто, вибачився за те, що не побачив візочок через припарковані авто. В свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс удар правою рукою у напрямку тулуба, в область живота ОСОБА_7 , в результаті чого у останнього утруднилось дихання, через що він сів у салон свого авто, а ОСОБА_6 направився в невідомому напрямку.

У подальшому, близько 00 год. 28.04.2020 року у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, у ОСОБА_7 погіршилось самопочуття, в результаті чого, останнього, бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до медичного закладу.

Відповідно до висновку експерта № 042-908-2020 аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності питань поставлених на вирішення, дає підстави зробити наступні висновки.

Під час первинного відомого звернення 27.04.2020 о 00 год. 15 хв. (під час первинного огляду лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, що відзеркалюють його стаціонарне лікування (у тому числі, проведених інструментальних досліджень та оперативних втручань), у ОСОБА_7 було виявлено таке тілесне ушкодження:

- закрита травма живота: ушкодження (як було зазначено клінічними лікарями у вигляді розтрощення/розриву паренхіми в ділянці воріт, відшаруванням капсули на поверхні) селезінки, який супродовжувався масивною внутрішньочеревною кровотечею (мінімально відомим об`ємом понад 2500(мл) крові); розрив діафрагмально-тонкокишкової зв`язки (яка супродовжувалась крововиливами у брижу тонкої кишки та розривом lig. Negatogastricum).

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерії небезпеки для життя (ушкодження органу заочеревного простору, яке обумовило розвиток масивної крововтрати), а тому, зазначене тілесне ушкодження, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів, у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 27.04.2020.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують обґрунтовані ризики.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки ризики відсутні, підозрюваний не має наміру ухилятись від слідства та суду, або якимось чином впливати на свідків та потерпілого, він має міцні соціальні зв`язки.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

02 травня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер 0002975, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
29 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені в клопотанні та містяться у долучених до клопотання документах.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого, а також можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вік, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

Крім цього, сторона обвинувачення клопоче про покладення на підозрюваного обов`язок: цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Поряд з цим, слідчий суддя зазначає, що обов`язок не залишати місце свого проживання за вказаною адресою, цілодобово є складовою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу та окремо доведення не потребує, а тому клопотання у даній частині не підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного підлягає задоволенню частково із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади терміном на два місяці.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 02 серпня 2020 року включно.
Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження.
В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя