Справа № 445/819/20
Провадження № 1-кс/445/116/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання слідчого слідчого відділення Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 14.04.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
26.05.2020 року до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області звернувся слідчий слідчого відділення Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 14.04.2020 року.

У клопотанні слідчий вказує, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , двічі, а саме 26.03.2020 року та 10.04.2020 року, умисно, таємно, з корисливою метою, проникав на територію домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав морозильну камеру, ручну бензокосарку, електромотокосу, електричний ручний дриль, а також відеокамеру, належні ОСОБА_8 .

22.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

У заявленому клопотанні слідчий вказує, що обставини правопорушення у своїй сукупності свідчать про те, що підозрюваний, стосовно якого внесене дане клопотання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не прибував на судові виклики в інших кримінальних провадженнях, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий та відбував покарання в місях позбавлення волі.

За доводами клопотання, запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, зважаючи на вищевикладені обставини, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні його доводам, просять таке задовольнити. Альтернативний розмір застави просять визначати в максимальному розмірі, встановленому для такої категорії злочинів, тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисники проти заявленого клопотання заперечили, просять застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі. При цьому, підозрюваний не заперечив своєї причетності до інкримінованих йому дій.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000180 від 14.04.2020 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

22.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні майна, поєднаному з проникненням у житло, повторно, за обставин, що вищевикладені.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, протокол допиту підозрюваного, висновки товарознавчих експертиз, інші матеріали в їх сукупності.

Окрім цього, в судовому засіданні, як вже було зазначено, підозрюваний підтвердив свою причетність до інкримінованих йому дій, обґрунтованість підозри не заперечував.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на даному етапі розслідування, є досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст. 12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Ризики, що підозрюваний може впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведені та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є досить високим, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, тобто має певну схильність до протиправних дій.

Водночас, варто зазначити, що орган досудового розслідування був обізнаний про причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення ще 14.04.2020 року, що підтверджується рапортом оперуповноваженого ОСОБА_10 , яка відбирала пояснення у ОСОБА_5 .

Знаючи про причетність ОСОБА_5 до неправомірних дій, він допитаним не був одразу, як і свідок ОСОБА_9 , а за поясненням слідчого, їх допит проведено лише наприкінці квітня 2020 року. Копії цих протоколів допитів до клопотання слідчим не додавались.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення пред`явлена та вручена ОСОБА_5 лише 22.05.2020 року, а клопотання про застосування запобіжного заходу подано до суду 26.05.2020 року. Незважаючи на фактичне зізнання у вчиненні правопорушення 14.04.2020 року, таке тривале зволікання у пред`явлені підозри слідчий обґрунтовує необхідністю проведення товарознавчих експертиз, які були проведені лише на початку травня 2020 року.

Безперечно, слідчий самостійно вирішує питання щодо часу та доцільності повідомлення особі про підозру, однак маючи відомості про причетність підозрюваного (фактичне зізнання) до правопорушення ще в 14.04.2020 року, з даним клопотанням слідчим звернувся до слідчого судді лише по спливу більше ніж місяць, тобто, орган досудового розслідування сам же не допускав такого високо ступеня позапроцесуальної поведінки підозрюваного впродовж цього часу, щоб омежувати підозрюваного волі.

В судовому засіданні слідчий зазначив, що впродовж цього часу підозрюваний не переховувався, на свідків не впливав, інших правопорушень не вчиняв, відомості про зворотне в органу досудового розслідування відсутні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором та слідчим не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування, з врахуванням вищевикладених обставин та пояснень слідчого.

Відтак, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, а саме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення на ОСОБА_5 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді,суду, прокурора та/або слідчого;
- з`являтися за викликом до суду, слідчого судді, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;
- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- не спілкуватись із свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого судді,суду, прокурора та/або слідчого.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 22.07.2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1