Номер провадження: 11-сс/813/783/20
Номер справи місцевого суду: 522/4280/20 1-кс/522/6665/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 , яка діє на захист інтересів Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України, та заперечення на неї прокурора, на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-
встановив:
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Південного регіону України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000012 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на майно: земельну ділянку з кадастровим номером :14:006:0028, яка закріплена за Південним УКБ МО України на праві оперативно-господарського управління із забороною вчиняти будь-які дії із зміни властивостей вказаної земельної ділянки, та дану ділянку передано службовим особам військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на відповідальне зберігання до моменту скасування арешту майна.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що дана земельна ділянка з кадастровим номером :14:006:0028, є об`єктом кримінально протиправних дій, визнана речовим доказом, має суттєве доказове значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та з метою збереження речових доказів суд наклав арешт на вказану ділянку.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , яка діє на захист інтересів Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно. Зазначає, що слідчий суддя не врахував, що в клопотанні не зазначені підстави, мета відповідно до положень статті 170 КПК те відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Також вказує, що не може бути накладений арешт на майно, яке перебуває у добросовісного набувача, а саме у Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України.
Прокурор відділу Військової прокуратури Південного регіону України подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , яка діє на захист інтересів Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, без змін.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя розглянув клопотання повно, всебічно та об`єктивно, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно, зазначеного у клопотанні прокурора.
Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
У клопотанні прокурора зазначено, що Приморським відділом поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування досліджуються обставини можливого факту зловживання службовими особами Південного Управління капітального будівництва МО України у 2016 році своїм службовим становищем, що виявилось в укладенні всупереч порядку з одним із суб`єктів господарювання інвестиційного договору без проведення конкурсу на будівництво багатоквартирного будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :14:006:0028(військове містечко № НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), на землях оборони, якими не мали права розпоряджатися, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
Проведеним оглядом земельної ділянки з кадастровим номером :14:006:0028, встановлено, що невстановленими особами, проведене (проводяться) роботи з підготовки земельної ділянки для виконання будівельних робіт, видалення зелених насаджень, розчищення території земельної ділянки. З урахуванням вказаного існує загроза вибуття даної земельної ділянки з власності держави, тобто її відчуження.
Постановою прокурора від 24.04.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :14:006:0028 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вищевикладені обставини вірно враховані слідчим суддею при прийнятті оскарженого рішення, їм була надана належна правова оцінка, на підставі чого слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки, службовими особами Південного УКБ МО України, як балансоутримувача земельної ділянки, допущено безпідставне проникнення невстановлених осіб на земельну ділянку, проведення останніми робіт з розчищення земельної ділянки та видалення зелених насаджень, що вказує на неможливість належного збереження ввіреного військового майна цими службовими особами, тому у зв`язку з цим є доцільною передача земельної ділянки на відповідальне зберігання службовим особам військової частини НОМЕР_1 , яка також входить до підпорядкування Міністерства оборони України, також існує необхідність в забезпеченні збереження майна, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій.
Слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що на даному етапі досудового розслідування існує необхідність в накладенні арешту на земельну ділянку, що вона визнана речовим доказом, та має суттєве доказове значення для кримінального провадження.
В зв`язку з вищевикладеним, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні обґрунтовані докази того, що земельна ділянка, на яку ухвалою слідчого судді накладено арешт, має суттєве доказове значення для кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді не підлягають задоволенню.
Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.
Апелянтом не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли б бути підставою для скасування оскарженого судового рішення та необхідності відмовити у накладенні арешту на майно.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржене рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим така апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала без змін.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , яка діє на захист інтересів Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4