Провадження №1-кп/761/694/2020
В И Р О К
Іменем України
21 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого -

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 171 001 000 018 40 від 15.02.2017, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту за нижченаведених обставин.

Так, 15.02.2017, приблизно о 01.00 год. ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку № 2 по вул. Борщагівській у м. Києві, звернув свою увагу на припаркований автомобіль «ВАЗ», моделі «2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник протиправний намір, направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 за допомогою цеглини розбив скло передніх лівих дверей, чим забезпечив собі безперешкодний доступ до салону автомобіля. Відчинивши двері,обвинувачений сів за кермо автомобіля, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, відокремив дроти, що ведуть до замка запалювання, та шляхом підбору запустив двигун автомобіля, однак через тривале перебування автомобіля на холоді не зміг почати рух.

Маючи намір довести злочинний умисел до кінця, обвинувачений залишився в салоні вказаного автомобіля для прогрівання двигуна.

Однак незаконні дії ОСОБА_5 були помічені охоронцем автомобільної стоянки ОСОБА_6 , який підійшов до автомобіля та намагався затримати обвинуваченого, однак ОСОБА_5 залишив автомобіль та з місця вчинення злочину зник, не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Пояснив, що у салоні автомобіля залишився фрагмент його куртки, оскільки охоронець, який намагався його затримати, схопив обвинуваченого за куртку та став його утримувати. Намагаючись звільнитися, ОСОБА_5 вирвався, через що від куртки була відірвана кишеня. Свої дії пояснив перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що зробив критичні висновки з своєї поведінки, висловив готовність нести призначене покарання.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд вважав за необхідне, крім допиту обвинуваченого, дослідити протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол пред`явлення особи для впізнання, висновки судових експертиз, дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинений злочин 15.02.2017 гр. ОСОБА_7 звернувся з заявою про спробу викрадення його автомобіля ВАЗ 2101.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2017 зафіксовано, що гр. ОСОБА_6 вказав на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка приблизно о 2-й годині 15.02.2017 проникла до салону автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та намагалася його викрасти.

Відповідно до висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_8 від 03.03.2017 № 19/11/12-169 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ», моделі «2101», 1972 року випуску, станом на 15.02.2017 становить 13 462, 10 грн.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно з ст. 67 КК обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого.

Зокрема, суд приймає до уваги, що обвинувачений є особою молодого віку, даних про сформованість у нього схильності до систематичної протизаконної та антисоціальної поведінки стороною обвинувачення не надано.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді штрафу зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити поведінку ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати на залучення судових експертів підлягають стягненню з обвинуваченого. Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню потерпілому, інші речові докази мають бути знищені.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ст. 53, 65 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.00 коп.

До набрання цим вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати у загальній сумі 2 819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн. 32 коп.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на збереження потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому як законному володільцю; куртку чорного кольору, яка зберігається у камері схову Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

На цей вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1