Провадження № 1-кп/344/350/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

Так, 12 червня 2017 року ОСОБА_11 протягом дня вживав алкогольні напої. Цього ж дня близько 20год. 00хв. до ОСОБА_11 , який знаходився за місцем проживання, на мобільний телефон подзвонив його знайомий ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_11 перебував у тривалих неприязних відносинах через ревнощі до їх спільної знайомої ОСОБА_15 та попросив із ним зустрітись біля будинку, для вияснення стосунків, з чим останній погодився. ОСОБА_11 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті тривалих неприязних відносин, вирішив нанести ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_11 із приміщення квартири взяв із собою кухонний ніж, з яким спустився на вулицю до входу свого під`їзду, де став очікувати потерпілого.

12 червня 2017 року близько 20год. 30хв. ОСОБА_11 перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_10 , який розпочав з ним сварку. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тримаючи в руці кухонний ніж, умисно наніс ним два удари ОСОБА_10 у життєво важливу ділянку тіла, а саме грудну клітку зліва, внаслідок чого спричинив потерпілому згідно з висновком експерта № 417 тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми грудної клітки зліва з проникаючою колото-різаною раною в ділянці грудної клітки зліва з переломом 8-го ребра, ускладнену лівобічним гемопневмотораксом, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також непроникаючої колото-різаної рани в ділянці живота зліва, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_10 ще один удар ножем в ділянку грудної клітки зліва, однак потерпілий відбив руку ОСОБА_11 та втік від нього до місця, де знаходилось велике скупчення людей, а ОСОБА_11 пішов в інший бік. Після вчинення злочину ОСОБА_11 з місця події зник та в подальшому був затриманий працівниками поліції, а потерпілий ОСОБА_10 був доставлений в Івано-Франківську ОКЛ, де йому своєчасно надано медичну допомогу.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі ухвали суду від 03 грудня 2019 року в порядку ст. 330 КПК України видалений з залу судового засідання на весь час судового розгляду даного кримінального провадження, а вирок ОСОБА_11 проголошено в його присутності в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В той же час обвинувачений ОСОБА_11 надіслав суду заяву, в якій зазначив, що пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України він визнає, подальше дослідження доказів вважає недоцільним, цивільний позов просив суд вирішити за наявними доказами та просив суворо його не карати.

Крім визнання ОСОБА_11 своєї вини, його вина повністю доведена сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає належними та допустимими.

Так, потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі прийшов до ОСОБА_15 , з якою раніше проживав та з якою мають спільного сина. Однак з`ясував, що ОСОБА_15 вже проживає з ОСОБА_11 , а їх спільний син - з бабусею. З ОСОБА_11 він раніше бачився тричі, відносини між ними були неприязні. Йому також було відомо, що ОСОБА_15 мала намір припинити стосунки з ОСОБА_11

12 червня 2017 року він повертався з роботи та зателефонував їх з ОСОБА_15 сину. ОСОБА_16 сказала, що син гуляти не піде, але попросила зайти до них додому, де на телефоні показала повідомлення, в яких ОСОБА_17 погрожував їх сину. Він в свою чергу зателефонував ОСОБА_11 та домовився зустрітися в парку по вул. Хоткевича. ОСОБА_18 попереджала його, що ОСОБА_17 агресивний. Ввечері вони зустрілись біля будинку № 42 по вул. Молодіжна і він почав з`ясовувати, чого той погрожує його сину, при цьому вживав нецензурну лайку. Подумав, що ОСОБА_11 подає йому руку, щоб привітатися, ножа в руках останнього не бачив. Однак ОСОБА_11 наніс йому удар в ребро і ще кілька ударів, почалась бійка, яка тривала до 1хв. Він в свою чергу відбивався рюкзаком, а коли побачив червоний колір, то втік в людне місце і подзвонив до матері ОСОБА_18 , якій повідомив, що ОСОБА_11 його підрізав. В нього було два проникаючих поранення. Близько за 20хв. прибула поліція і швидка, його госпіталізували в лікарню на Пасічній, де надали необхідну медичну допомогу, після чого він відмовився від подальшого лікування та залишив лікарню.

Цивільний позов просив задоволити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_11 20400рн. матеріальних збитків та 10000грн. на відшкодування моральної шкоди, при цьому просив суд обвинуваченого покарати суворо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_11 вона певний час проживала і мала цивільні стосунки, в них є двоє спільних дітей донька ОСОБА_19 та донька ОСОБА_20 . Крім цього, з потерпілим ОСОБА_10 в неї теж є спільна дитина син ОСОБА_21 , а сина ОСОБА_22 вона народила від чоловіка з прізвищем ОСОБА_23 . ОСОБА_11 забезпечував лише своїх дітей, іншим її дітям він не допомагав. ОСОБА_10 продовжує спілкуватися з сином ОСОБА_21 та надає кошти на його утримання. Старші діти проживали в її матері, а коли приходили до неї в гості, це в ОСОБА_17 викликало агресію. З 2015 року ОСОБА_11 почав ображати сина ОСОБА_10 та погрожував йому. Близько двох років стосунки між нею і ОСОБА_24 неприязні, конфлікти виникали на основі ревнощів до ОСОБА_10

12 червня 2017 року ввечері ОСОБА_10 прийшов до сина в квартиру її матері ОСОБА_25 та приніс гроші, де почув від останньої, що його сину погрожують. Після чого, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_11 і домовився про зустріч на вул. Молодіжна, він хотів поговорити про те, щоб останній не чіпав їх сина. ОСОБА_10 пішов на зустріч і через 10хв. зателефонував її матері, якій повідомив, що його порізали. Вона пішла на місце події, по дорозі викликала поліцію. ОСОБА_10 присівши тримався рукою за бік, а саме з лівого боку в області живота та ребер. Хто викликав швидку допомогу не пригадує. За два тижні до цієї події вона припинила спільне проживання з ОСОБА_11 . Також пояснила, що ножі з побуту не пропадали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він працює інспектором роти № 4 УПП в м. Івано-Франківську. 12 червня 2017 року близько 20год. на планшет отримали повідомлення заявниці, що по вул. Молодіжна, нанесено ножове поранення. Приїхали, стояла заявниця та потерпілий, який тримався за рану в районі живота зліва, на футболці і руках були сліди крові. Викликали невідкладну медичну допомогу. Заявниця повідомила, що її співмешканець ОСОБА_27 наніс потерпілому тілесні ушкодження. Вони разом із заявницею здійснювали відпрацювання території, під час якого на зупинці по вул. Миру біля магазину ОСОБА_28 затримали обвинуваченого та викликали слідчо-оперативну групу. Під час огляду в обвинуваченого ножа не виявили, слідів крові теж не бачив.

Крім цього, відповідно до витягу з кримінального провадження №0002408 та протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_10 (а.п.137-139 т.1), потерпілий повідомив, що 12 червня 2017 року близько 20год. 20хв. ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: м. Івано-Франківськ. вул. Молодіжна, 42, поруч другого під`їзду наніс йому тілесні ушкодження предметом, схожим на ніж.

Згідно з довідкою ОКЛ від 12 червня 2017 року (а.п.140 т.1) ОСОБА_10 12 червня 2017 року оглянутий спеціалістами та встановлено діагноз: «Проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки, перелом 8-го ребра, лівобічний гідропневматоракс, забій лівої легені».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 червня 2017 року (а.п.142-143 т.1), огляд проведено в квартирі АДРЕСА_4 , з застосуванням фотозйомки, з квартири вилучено 2 ножі червоного кольору, а також спортивну сумку чорного кольору, що зі слів ОСОБА_15 належить потерпілому ОСОБА_10 , з речами в ній (одяг, плоскогубці, 3 викрутки, ніж з дерев`яною рукояткою).

12 червня 2017 року проведено огляд місця події - прибудинкової території біля будинку № 42 по вул. Молодіжна в м. Івано-Франківськ, під час якого виявлено особу ОСОБА_11 та вилучено сумку білого кольору з речами та рюкзак темно-червоного кольору. До протоколу огляду місця події від 12 червня 2017 року долучено відповідні фототаблиці (а.п.148-158 т.1).

Доставлений 12 червня 2017 року о 23год. 40хв. в ОНД ОСОБА_11 від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.п.159 т.1).

Згідно з висновком експерта № 476 від 10 липня 2017 року (а.п.163-164 т.1) кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. В слідах на футболці, кофті, шортах потерпілого ОСОБА_10 знайдена кров людини. Кров, що виявлена на вищевказаних речових доказах, може належати особі (особам) групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові самому потерпілому ОСОБА_10 .

Відповідно до копії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 3641 від 12 червня 2017 року (а.п.166 т.1) здійснено виклик з приводу ножового поранення ОСОБА_10 , виїздом встановлено попередній діагноз «Проникаюче ножове поранення в живіт зліва. Проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва. Закритий пневмогематоракс», доставлений в приймальне відділення ОКЛ о 21год. 20хв.

Згідно з догоспітального клінічного протоколу ОКЛ № 3774 від 12 червня 2017 року (а.п.167-170 т.1) у ОСОБА_10 виявлено: «Проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки. Перелом 8-го ребра зліва. Лівобічний гемопневматоракс. Забій лівої легені». Рекомендована госпіталізація у відділ торакальної хірургії в ургентному порядку для оперативного лікування. Хворий від госпіталізації категорично відмовився.

Відповідно до висновку експерта № 417 від 21 серпня 2017 року (а.п.172-173 т.1) в ОСОБА_29 виявлені тілесні ушкодження: відкрита травма грудної клітки зліва з проникаючою колото-різаною раною в ділянці грудної клітки зліва з переломом 8-го ребра, ускладнена лівобічним гемопневматораксом; непроникаюча колото-різана рана в ділянці живота. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові. Відкрита травма грудної клітки з проникаючою колото-різаною раною в ділянці грудної клітки зліва з переломом 8-го ребра, ускладнена лівобічним гемопневматораксом, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення. Непроникаюча колото-різана рана в ділянці живота зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Наявність двох ран в ділянці грудної клітки та живота, двох колото-різаних ушкоджень одягу свідчить про те, що ОСОБА_10 було нанесено не менше 2 ударів колючо-ріжучим предметом у ділянки грудної клітки та живота зліва. Розташування колото-різаних ран свідчить про те, що потерпілий по відношенню до нападаючого був повернутий передньо-лівою поверхнею тіла. Судово-медичних даних, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону у ОСОБА_10 не виявлено.

Згідно з висновком експерта № 133 від 16 серпня 2017 року (а.п.175-181 т.1) під час судової медико-криміналістичної експертизи добровільно наданого ОСОБА_10 одягу, в який він був одягнений під час спричинення йому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, на лівому борті спортивної куртки виявлено одне колото-різане пошкодження, на передній і задній поверхні футболки зліва виявлено два колото-різаних пошкодження, що утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. На лівому борті спортивної куртки виявлено розриви швів кишені, які утворилися від перерозтягнення тканини тупими твердими предметами. На спинці футболки зліва виявлено кутастий розрив тканини, який утворився від зачеплення тканини тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею або вістрям гострого предмета. Виявлене колото-різане пошкодження на спортивній куртці зіставляється з колото-різаним пошкодженням на спинці футболки зліва за умови зміщення лівого борта назад та зіставляється з ділянкою рани на боковій поверхні грудної клітки зліва. Колото-різане пошкодження на передній поверхні футболки зліва за розташуванням і напрямком зіставляється з ділянкою рани на животі. Виявлені колото-різані пошкодження та відповідні їм рани могли бути спричинені ножами, поданими на експертизу.

Відповідно до протоколів огляду від 30 серпня 2017 року (а.п.204-205 т.1) при перегляді відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції на 2 DVD-дисках, що визнані згідно з постанови від 30.08.2017 року (а.п.203 т.1) речовими доказами у справі, встановлено, що жодних обставин вчинення ОСОБА_11 правопорушення на них не зафіксовано; відеозаписи стосуються затримання ОСОБА_11 після вчинення ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 .

Також в судовому засіданні оглянуто речові докази згідно постанови від 13 червня 2017 (а.п.190-191 т.1): ножі, особисті речі та одяг потерпілого, на яких наявні вказані у висновку експерта № 133 пошкодження, а також особисті речі та одяг обвинуваченого ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного: його вік; стан здоров`я та його майновий стан; те, що він не працює; неодружений; має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей; на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 180/2017 від 06.07.2017 року ОСОБА_11 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій; перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; згідно з ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, потерпілого та сторони захисту, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Крім цього, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в частині стягнення з ОСОБА_11 матеріальних збитків в сумі 20400грн. на думку суду до задоволення не підлягає оскільки будь-яких доказів того, що ОСОБА_10 працевлаштований чи мав намір працевлаштуватися влітку - восени 2017 року і у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень поніс збитки у формі упущеної вигоди на суму 19200грн., потерпілим суду не подано, як і не подано жодного доказу на підтвердження понесених витрат на лікування у сумі 1200грн. Суд принагідно зазначає, що ОСОБА_10 після отримання 12 червня 2017 року необхідної медичної допомоги в лікувальному закладі від подальшої госпіталізації та лікування, яке йому було рекомендовано згідно з догоспітальним клінічним протоколом ОКЛ № 3774 від 12 червня 2017 року, - відмовився та самостійно залишив лікарню.

Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10000грн. то суд, враховує, що від протиправних дій обвинуваченого потерпілий зазнав тяжких тілесних ушкоджень, що в свою чергу вплинуло на його нормальний спосіб життя, оскільки він зазнав фізичного болю. Однак розмір моральної шкоди, який він просить стягнути з обвинуваченого, є суттєво завищений і такий, що не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, які настали. Тому, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 5000рн. моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з часу фактичного затримання з 12 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_11 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 12 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обраний щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_5 , - 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази: ножі повернути володільцю ОСОБА_15 ; особисті речі та одяг потерпілого повернути потерпілому ОСОБА_10 ; особисті речі та одяг обвинуваченого повернути обвинуваченому ОСОБА_11 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3