Дата документу 24.02.2020 Справа № 554/9039/19
Провадження № 1-кс/554/2740/2020
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

24 лютого 2020 року слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 02.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2018, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Кременчуці Полтавської області, почав висловлювати потерпілому ОСОБА_7 безпідставні вимоги визнання та передачі йому неіснуючого боргу в розмірі 34 000 доларів США, на що отримав від останнього категоричну відмову.
Після цього, 23.08.2018, близько 17-ї години ОСОБА_8 , 1988 р.н., за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , перебуваючи навпроти під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 , почав продовжувати висловлювати безпідставні вимоги ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , 1972 р.н., щодо передачі ОСОБА_5 неіснуючого боргу, а саме грошових коштів в сумі 34 000 доларів США, під час чого з метою залякування та віддачі даної суми грошей, наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари правою рукою, пальці якої були стиснені в кулак, в область лівого вуха та лівої скроні, один удар правою ногою по правій нозі потерпілого, від якого останній впав на асфальт, після чого наніс іще 4-5 ударів ногою в область тулубу потерпілого та 2 прямі удари ногою в область грудною клітини потерпілого, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді: саден шкіри верхніх кінцівок, та колінних суглобів, які відповідно до висновку експерта №1103 від 24.12.2019 кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
Крім цього, ОСОБА_9 , 1986 р. н., за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в період часу з 23.08.2018 по 18.09.2019, перебуваючи у м. Кременчуці, Полтавської області, неодноразово висловлювали незаконні, безпідставні вимоги потерпілому ОСОБА_7 , 1972 р.н., передачі їм неіснуючого боргу, а саме грошових коштів в сумі 34 000 доларів США, з погрозою застосування насильства, знищення та пошкодження майна потерпілого, як при особистих зустрічах, так і за допомогою мобільного зв`язку.
Так, 22.12.2018, близько 03:26 год., ОСОБА_9 , разом з двома невстановленими особами, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи перед квартирою АДРЕСА_4 , де проживав потерпілий ОСОБА_7 , облили двері даної квартири горючою сумішшю, поклали автомобільну шину та саморобний смолоскип.
Крім того, 22.06.2019, ОСОБА_9 , з номеру телефону « НОМЕР_1 », яким він користувався, на мобільний телефон, яким користується потерпілий ОСОБА_7 , надіслав смс-повідомлення з погрозою знищення майна та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень: «Дружище мы знаем что ты в городе. Если не рассчитаешься с человеком то беда может случиться мерс сгорит или лодка с пробитым дном окажется. Или хулиганы ноги поламают».
Крім того, 18.09.2019 потерпілий ОСОБА_7 на автомобілі, яким користувався протягом тривалого часу марки «Чері» моделі «Амулет» д. н. з. НОМЕР_2 виявив предмет, схожий на гранату Ф-1, який згідно висновку експерта №136 від 08.10.2019, являється ручною гранатою Ф-1 із запалом УЗРГМ-2, після чого на мобільний телефон, яким користується потерпілий ОСОБА_7 , надійшло смс-повідомлення з номеру телефону « НОМЕР_1 », яким користувався ОСОБА_9 : ««Дружище мы знаем что ты в городе. Если не рассчитаешься с человеком то беда мозет случиться мерс сгорит или лодка с пробитым дном окажется. Или хулиганы ноги поламают», зі змісту якого вбачається, що його автору відомо про зміну потерпілим автомобіля та з погрозою спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень у випадку, якщо не віддасть гроші.
Вказані дії, пов`язані з вимогою повернення неіснуючого боргу та погрозою застосування фізичного насильства, знищення та пошкодження майна ОСОБА_7 сприймав як реальну загрозу для свого життя та цілісності майна.
18.02.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- Показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що починаючи з липня 2018 року група осіб, перебуваючи на території міста Кременчук, особисто та за допомогою мобільних телефонів, погрожуючи вбивством, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна, а також шляхом нанесення тілесних ушкоджень безпідставно вимагають у нього грошові кошти в сумі 34000 доларів США вигаданого боргу перед ОСОБА_5 . Також 18.09.2019 року, близько 06-ї години ранку, він на капоті автомобіля марки «Чері» д.н.з. НОМЕР_2 , який користується більше року, виявив предмет, схожий на гранату Ф-1, після чого на свій телефон отримав з номеру « НОМЕР_1 » смс-повідомлення наступного змісту: ««Если ты думаешь что поменял машыну и мы тебя не найдем то ты ошибаешься. Отдай деньги или в следующий раз наш сюрприз оторвет тебе ноги».

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019, відповідно до якого на фотокартці №2 він упізнав ОСОБА_8 , як чоловіка, який 23.08.2018 року, наніс йому тілесні ушкодження з метою залякування та визнання та віддачі неіснуючого боргу перед ОСОБА_5 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019, відповідно до якого на фотокартці №2 він упізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який в грудні 2018 року, разом з іншими невідомими двома чоловіками, облили горячою сумішшю двері його квартири та квартири його батьків, поклав автопокришки та факел з метою залякування його та визнання і віддачі ним неіснуючого боргу перед ОСОБА_5 ;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за учасню потерпілого ОСОБА_7 від 12.12.2019 року, в ході якого останній розказав та показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень;

- Висновком експерта №1103, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден шкіри верхніх кінцівок, та колінних суглобів, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

-Додатковим висновком експерта №1206, згідно якого покази потерпілого ОСОБА_7 , надані останнім в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать обєктивним даним судово-медичної експертизи;

- Протоколом огляду предмету від 19.09.2019 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 , в якому виявлені СМС-повідомлення наступного змісту: 1) з номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 26.06.2019 о 17:19 наступного змісту: «Дружище мы знаем что ты в городе. Если не рассчитаешься с человеком то беда мозет случиться мерс сгорит или лодка с пробитым дном окажется. Или хулиганы ноги поламают»; 2) з номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 18.09.2019 о 12:44 наступного змісту: «Если ты думаешь что поменял машыну и мы тебя не найдем то ты ошибаешься. Отдай деньги или в следующий раз наш сюрприз оторвет тебе ноги».

-Протоколом обшуку кв. АДРЕСА_5 , тобто за місцем проживання ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Номі» з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , з якого надходили вищевазані погрози;

-Протоколом огляду предметів від 11.11.2019, згідно якого на мобільному телефоні «Номі» з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , в розділі «вихідні повідомлення» виявлено смс-повідомлення з погрозами потерпілому ОСОБА_7 ;

-Протоколом огляду місця події від 18.09.2019, згідно на автомобілі марки «Чері» моделі «Амулет» д. н. з. НОМЕР_2 виявив предмет, схожий на гранату Ф-1, який згідно висновку експерта №136 від 08.10.2019, являється ручною гранатою Ф-1 із запалом УЗРГМ-2, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів, так як на неодноразові телефонні виклики, повідомлення, зроблені слідчим, процесуальним керівником, ОСОБА_5 не реагує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років. Таким чином, ОСОБА_5 , боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, про що на даний час свідчить те, що він знаючи, що його викликають для проведення слідчих дій слідчий та прокурор умисно не бере слухавки під час неодноразових телефонних дзвінків. Крім цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може знищувати інформацію, яка має значення по справі та може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Також, він може впливати на потерпілого, а також інших співучасників.

Так, у ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 діяв не самостійно, перебував у злочинній змові з іншими співучасниками, яким на даний час повідомлено про підозру, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тому будучи на свободі він матиме змогу вплинути на зазначених осіб з метою корегування показів по справі і таким чином уникнення кримінальної відповідальності.

Стан здоров`я ОСОБА_5 та вік не перешкоджають обранню запобіжного заходу тримання під вартою.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

-особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та членів його сім`ї, а також інших підозрюваних;

-особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

-домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, вказана особа являється особливо небезпечною для суспільства, про що свідчить вчинення ним тяжкого злочину.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що він вчинив злочин із застосуванням насильства та погрозою його застосування є недопустимим визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити. Наполягали на обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у його задоволенні, оскільки зазначені слідчим ризики є безпідставними.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

15.02.2020 року відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 189, ч.1 ст.263 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000002.

18.02.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 13.09.2019; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 12.12.2019 року; висновком експерта №1103; додатковим висновком експерта №1206; протоколом огляду предмету від 19.09.2019 року; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_5 ; протоколом огляду предметів від 11.11.2019; протоколом огляду місця події від 18.09.2019, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи прокурора та слідчого в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України частково знайшли своє підтвердження.

А саме, під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження ризик - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки будь-яких даних а підтвердження цього слідчому судді не надано, до суду для обрання запобіжного заходу зв`язався безперешкодно, при цьому враховую також і час який минув з моменту вчинення інкримінованого правопорушення.

Також, не доведено ризик незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки свідки та потерпілий з приводу тиску на них, з заявами до органів ОВС не зверталися .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор та слідчий в судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи, малолітньої дитини на утриманні, міцних соціальних зв`язків, його вік, обставини справи, час який минув з моменту вчинення кримінального правопорушення, відсутність, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є частково доведеними, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягають слідчий та прокурор.

З урахуванням наведеного, вважаю можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, так як даний запобіжний захід може в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст.176-178, 181,183-184, 186, 187, 193-196, 205, 372, ч.2 ст. 376 КПК України ,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 06.03.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого за першою вимогою;

2)не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вказаних в ухвалі суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02.03.2020 року о 14.05 год.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м. Полтави ОСОБА_1