Дата документу 01.07.2020 Справа № 554/7353/19
Провадження № 1-кс/554/5310/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 26.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що за його заявою про злочин було порушено кримінальну справу №0000033 від 11.01.2019 року і направлено за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві. На протязі року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, не було вчинено жодних слідчих дій в даній кримінальній справі. В своїй заяві про злочин ОСОБА_3 вказав, що колишній старший слідчий прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 незаконно утримував заявника під вартою з метою примушування дачі показань проти себе під час розслідування кримінальної справи у 2001 році.
Рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, про закриття кримінального провадження №0000033 від 11.01.2019 року є очевидно неправомірним і підлягає обов`язковому скасуванню і направленню даної кримінальної справи для проведення необхідних слідчих дій з метою розкриття злочину і притягнення винної у його вчиненні особи до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити повністю. Вказав, що в 2001 році його затримали, обрали тримання під вартою, і на протязі 10 днів не пред`явили обвинувачення та не звільнили з-під варти. В 2002 році відносно нього постановлений вирок, обрано покарання у вигляді довічного ув`язнення. Вирок він оскаржував в апеляційному та касаційному порядку, але дії слідчого не оскаржував, оскільки останній працював на великих посадах.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого суд розглядає скаргу за їх відсутності.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого слідчим кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, колишнім старшим слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 .
Згідно матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2018 року за скаргою ОСОБА_3 , який вказав, що колишній старший слідчий прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 незаконно утримував заявника під вартою з метою примушування дачі показань проти себе під час розслідування кримінальної справи у 2001 році.
Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 26.12.2019 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Так, слідчий послався на вирок судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2002 року, яким встановлено, що в період досудового розслідування ОСОБА_3 неодноразово допитувався різними слідчими та працівниками прокуратури та з приводу допитів від нього жодних зауважень не надходило, не надходило таких зауважень й від адвоката. За наслідками судового розгляду, колегія судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області жодних порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час затримання та подальшого тримання під вартою ОСОБА_3 не встановила, при цьому дійшла висновку, що ОСОБА_3 представляє для суспільства виключну небезпеку, а тому йому призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Як встановлено слідчим, за результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, жодних обставин, які б свідчили про наявність об`єктивних та суб`єктивних даних про вчинення колишнім старшим слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення під час здійснення ним досудового розслідування не встановлено, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 371 КК України, а тому кримінальне провадження №0000033 від 11.01.2019 року підлягає закриттю з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 26.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що постанова слідчого є очевидно неправомірною і підлягає обов`язковому скасуванню, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із вироком суду відносно нього, що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності слідчого, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Отже, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.371 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 26.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 11.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.371 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1