Справа № 172/1471/19
Провадження № 1-кп/172/21/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000427 від 18.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Рубанівське Васильківського району Дніпропетровської області, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В
17.12.2019 року близько 18:20 год. ОСОБА_5 , перебував за місцем проживання ОСОБА_4 , 1984 року народження за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_5 зробив зауваження, але ОСОБА_4 на це не відреагував. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що останній виражався в його бік нецензурною лайкою.
Реалізуючи свій намір ОСОБА_5 17.12.2019 року близько 18:30 год. перебуваючи в кухні будинку за вищевказаною адресою, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, користуючись своєю перевагою в силі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в положенні стоячи, ліворуч від ОСОБА_4 , який перебував в положенні лежачи на спині на ліжку, наніс йому один удар лівою рукою стиснутою в кулак по обличчю ліворуч. Після цього ОСОБА_4 підвівся та сів на ліжку, а ОСОБА_5 перебуваючи в положенні стоячи наніс йому один удар правою ногою взутою у взуття по обличчю ліворуч. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_5 наніс один удар лівою ногою, взутою у взуття, по обличчю праворуч ОСОБА_6 , який продовжував сидіти. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, забою м`яких тканин обличчя ліворуч, крововиливів у ділянці білонної оболонки очей, розривів та крововилива на нижній губі посередині та ліворуч, синця у ділянці лівої вушної мушлі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
27 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді 120 годин громадських робіт.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і розмір покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000427 від 18.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1