1Справа № 335/3113/19 1-кс/335/101/2020
УХВАЛА
24.12.2019 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі представника-адвоката ОСОБА_3 звернулось до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання мотивоване тим, що автомобілі, ключі від транспортних засобів, грошові кошти, документи та інше вищезазначене майно не має жодного відношення до кримінального провадження, на ньому не виявлено слідів кримінального правопорушення, вони не фіксують відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, не є його знаряддям, й вони не були здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення тощо. При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не притягуються до кримінальної відповідальності за вчинення будь-якого злочину. На теперішній час вилучене майно не повернуто ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , майже чотири тижні воно знаходиться в розпорядженні органів досудового розслідування. За цей час у кримінальному провадженні, на думку захисту проведено необхідний обсяг слідчих дій для встановлення істини та осіб причетних до скоєння правопорушення. Тому підстав подальшого арешту вилученого майна не існує.
На підставі ст. 174 КПК України просили слідчого суддю скасувати арешт, накладений на вищевказане майно.
У судовому засіданні представник заявників підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, вважаючи, що арешт на майно було накладено законно та обґрунтовано.
Заслухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали, якими учасники процесу обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як зазначено вище, арешт на майно заявника було накладено на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів тощо.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В цей же час, відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна прокурором не було надано суду доказів, які б беззаперечно доводили, що потреба у збереженні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала. Недоведеним залишилось і те, що вилучене майно має ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні.
Натомість, представник заявників в судовому засіданні наполягав на тому, що автомобілі, ключі від транспортних засобів, грошові кошти, документи та інше арештоване майно не має безпосереднього відношення до кримінального провадження, на ньому не виявлено слідів кримінального правопорушення, вони не фіксують відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, не є його знаряддям, й вони не були здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення. Тому підстав подальшого арешту вилученого майна не існує.
Доказів протилежного слідчому судді не надано.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення шляхом скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 22, 98, 170, 172174, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі представника-адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 2 січня 2020 р.

Повний текст ухвали оголошений 3 січня 2020 р. о 15:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1