Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого: - вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2010 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт. - Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2011 року за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання за вироком Млинівського районного суду від 20 вересня 2011 року частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду від 13 жовтня 2010 року і остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) місяця 2 (двох) днів арешту. - Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2012 року за ч.2 ст.297 та ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі. - Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 14 березня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Млинівського районного суду від 26 червня 2012 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання за вироком Млинівського районного суду від 14 березня 2013 року у виді 3 (трьох) років обмеження волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. Ухвалою Рівненського районного суду від 05 березня 2014 року звільненого від відбування покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду від 14 березня 2013 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 березня 2014 року. - Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 5 (п`яти) місяців арешту. - Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року за ч.1 ст.125 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.1 ст.122 КК України,-

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачуваного ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
представника ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_10

встановила:

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.
За ч.2 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
За ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.
За ч.1 ст.122 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого більш суворим покаранням у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, застосовано принцип повного складання призначених покарань, до вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2019 року і остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 7 (семи) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої юридичної особи Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» завдану майнову шкоду в сумі 4684,51 (чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 51 копійку.

Не погодившись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив його апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2019 рокускасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що вина ОСОБА_4 у інкримінованих йому діях у передбачений чинним законодавством спосіб не доведена, так як висновки суду першої інстанції при постановленні обвинувального вироку не підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду, оскільки висновки судово-медичної експертизи носять вірогідний характер і не доводять обставини, що саме ОСОБА_4 наніс потерпілій зазначені у висновках тілесні ушкодження.
Крім того, по епізоду викрадення металевої «січкарні» умисел ОСОБА_4 не встановлено, в судовому засіданні належними та допустимим доказами, факт крадіжки не доведено, а вина фактично встановлена на показах потерпілої.
В запереченні на апеляційну скаргу, представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , 17 березня 2017 року, приблизно в 17 год. 00 хв., перебуваючи у належному ОСОБА_8 житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому останній проживає без реєстрації, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого у нього виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , підійшов до неї та умисно наніс не менше двох ударів кулаком в голову, в результаті чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці внутрішнього кута правого ока та припухлості м`яких тканин зліва у тім`яній ділянці, які відповідно до висновку експерта (судово-медична експертиза №55) від 21 березня 2017 року мають ознаки легких (п. 2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) та є результатом дії тупих предметів, могли утворитись від ударів кулаком 17 березня 2017 року, для падіння на плоску поверхню, виступаючий предмет ушкодження не характерні. Із головою потерпілої не менше 2-х разів контактував травмуючий предмет.
Крім цього, ОСОБА_4 , 31 березня 2017 року, приблизно о 16 год.30 хв., перебуваючи у належному ОСОБА_8 житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому останній проживає без реєстрації, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого у нього виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , підійшов до неї та взяв однією рукою за одяг, штовхнув в потилицю, в результаті чого потерпіла впала на землю.
Продовжуючи свої злочинні дії, поєднанні єдиним злочинним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, ОСОБА_4 , наніс ногами декілька ударів потерпілій, яка в той час стояла навколішки, в область живота, тазу та статевих органів, в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, випадіння шийки матки.
Крім цього, ОСОБА_4 , 04 жовтня 2017 року, приблизно о 13 годині, перебуваючи у будинку, за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт із ОСОБА_8 , в ході якого в нього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, приніс із двору дерев`яну палицю, увійшов до кімнати кухні, де перебувала ОСОБА_8 , та наніс останній удар дерев`яною палицею по лівій частині спини, після чого потерпіла вибігла на подвір`я і спіткнувшись впала. Після цього, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_8 , яка лежала на землі, і умисно наніс ще один удар палицею в ліву частину спини потерпілої.
Крім цього, ОСОБА_4 , в листопаді 2017 року, в темну пору доби, перебуваючи в с. Терешів, Млинівського району Рівненської області, помітив лінію телефонного зв`язку, з опор якої в межах земельної ділянки ОСОБА_11 , що розташована в АДРЕСА_1 , провисав телефонний кабель, який вирішив викрасти шляхом його від`єднання з обох кінців та в подальшому продати за гроші.
Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до магістральної повітряної лінії телефонного зв`язку «АТС-Терешів» (інвентарний №19 ЛМ АТС Терешів) переконавшись, що його дії не будуть помічені працівниками ПАТ «Укртелеком», а також іншими сторонніми особами, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа, який спеціально приніс із собою, перерізав звисаючий з опори №7 телефонний кабель типу (марки) «ТІШ 10x2x0,4», в результаті чого виникло провисання кабелю на іншій опорі №5. Далі ОСОБА_4 , скориставшись провисанням телефонного кабелю до землі, за допомогою ножа, таким же чином перерізав телефонний кабель типу (марки) «ТІШ 10x2x0,4» з іншої сторони, загальна довжина якого склала 105 метрів, який змотав у моток та умисно, таємно, повторно викрав, переніс до себе додому, де на подвір`ї розвів багаття, обпалив його з метою отримання мідного дроту, який в подальшому продав за гроші невідомій особі, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» (ідентифікаційний податковий номер 56, , м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, індекс 01601) майнової шкоди на загальну суму 1032,51 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , 05 січня 2018 року, приблизно в 16 год., перебуваючи у належному ОСОБА_8 житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому він проживає без реєстрації, де вступив з останньою у словесний конфлікт, в ході якого у нього виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , яка в цей час перебувала в кімнаті та сиділа на дивані, підійшов до останньої та наніс кулаком правої руки один удар в ліву частину голови, а відразу після цього кулаком лівої руки в праву частину голови, в результаті чого потерпіла впала на диван, після чого підвелась на ноги та почала втікати з будинку.
Крім цього, ОСОБА_4 , 08 лютого 2018 року, в обідню пору доби, перебуваючи в господарстві за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_8 , де він проживає без реєстрації, заздалегідь знаючи про наявність у даному господарстві металевої січкарні, що належить ОСОБА_8 , вирішив викрасти вказану металеву січкарню, яка зберігалася у господарській будівлі зазначеного домоволодіння.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці господарства ОСОБА_8 , та переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, зайшов до розташованої на території господарства господарської будівлі, звідки умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу взяв бувшу у використанні металеву січкарню, вагою 75 кг, за ціною 50 грн. за 1 кг, на загальну суму 562,50 грн., яку виніс з господарської будівлі та господарства ОСОБА_8 , тобто привласнив та викрав, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, а ст.87 КПК України свідчить про те, що не допустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Як вбачається з матеріалів справи щодо епізоду заподіяння ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень 17 березня 2017 року, то вина ОСОБА_4 підтверджується показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта №55 від 21 березня 2017 року, яким підтверджується, що у громадянки ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: крововилив в ділянці внутрішнього кута правого ока, припухлість м`яких тканин зліва у тім`яній ділянці. Вказані ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитись від удару кулаком 17 березня 2017 року і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких. Для падіння на плоску поверхню, виступаючий предмет ушкодження не характерні та висновком експерта №72 від 20 квітня 2017 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі ОСОБА_8 могли бути нанесені за обставин, на які у ході слідчого експерименту 12 квітня 2017 року вказала ОСОБА_8 .
Щодо епізоду заподіяння ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я 31 березня 2017 року, то вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події від 12 квітня 2017 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих, з якого вбачається, що місцем огляду є господарство ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 . В ході огляду потерпіла ОСОБА_8 повідомила за яких обставин 31 березня 2017 року ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження.

Висновком експерта №67 від 20 квітня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , з 01 по 11 квітня 2017 року лікувалась стаціонарно у відділенні травматології, де встановлено діагноз: «тупа травма живота. Випадіння шийки матки. Забій грудної клітки зліва». Тілесне ушкодження у вигляді випадіння шийки матки після травми живота є результатом дії тупого предмета, могло виникнути від удару (ударів) кулаком, ногою 31 березня 2017 року і згідно п.2.3.2а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки легкого із короткочасним розладом здоров`я. Для падіння на тверду плоску поверхню, виступаючий предмет ушкодження не характерне. «Забій грудної клітки зліва» згідно п.4.6 не враховується при оцінці ступеню тяжкості ушкоджень.

Щодо епізоду заподіяння ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження 04 жовтня 2017 року, вина ОСОБА_4 підтверджується показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2017 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих з участю потерпілої ОСОБА_8 учасники зібралися біля житлового будинку ОСОБА_8 , розташованому в АДРЕСА_1 , де потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала, що біля металевого циркулярного станка ОСОБА_4 дерев`яною палицею наніс їй тілесні ушкодження. Під час огляду самого житлового будинку потерпіла ОСОБА_8 вказала, що в приміщенні кухні, біля грубки, ОСОБА_4 наносив їй тілесні ушкодження.

Під час огляду було вилучено дерев`яну палицю, якою ОСОБА_4 наносив ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Висновком експерта №287 від 20-26 жовтня 2017 року ОСОБА_8 , відповідно до якого 05 жовтня 2017 року зверталась за медичною допомогою в Млинівську ЦРЛ оглянута травматологом, неврологом, виявлено крововилив в ділянці лопатки зліва, встановлено: «забій м`яких тканин голови. Забій лівої половини грудної клітки. Забій лопатки зліва». Тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лопатки зліва є результатом дії тупого предмета, могло утворитись від удару дерев`яною палицею, кулаком, ногою 04 жовтня 2017 року і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) має ознаки легкого. «Забій м`ягких тканин голови. Забій лівої половини грудної клітки. Забій лопатки зліва» згідно п.4.6. тих же «Правил…» не оцінюється при встановленні тяжкості тілесних ушкоджень.
Крім того, з протоколу проведення слідчого експерименту від 05 жовтня 2017 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих з участю потерпілої ОСОБА_8 учасники слідчого експерименту зібралися біля житлового будинку ОСОБА_8 , розташованому в АДРЕСА_1 , де потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала, що 04 жовтня 2017 року вона перебувала у своїх сусідів. Приблизно о 12 годині, вона вирішила піти до свого місця проживання, щоб перебрати картоплю. Прийшовши за місцем свого проживання вона побачила, що ОСОБА_4 немає вдома, а тому вирішила піти до будинку та щось «перекусити». Зайшовши до будинку, вона пішла до приміщення кухні, зробила собі бутерброд та присіла на ліжко. Саме в цей момент до будинку зайшов ОСОБА_4 , який відразу почав кричати до неї, погрожувати та виражатись нецензурною лайкою. Підійшовши до неї, замахнувся та наніс їй один удар кулаком правої руки в ліву частину голови. Вона відразу стала з ліжка, а ОСОБА_4 продовжував наносити їй удари ногою по правій нозі, один удар наніс вище коліна правої ноги, а другий по тій же нозі, нижче коліна. Вона, потерпіла, почала від нього втікати, а ОСОБА_4 вийшов на вулицю та повернувся з дерев`яною палицею в руках. Після цього, ОСОБА_4 почав наносити близько 3-4 ударів палицею по лівій частині спини. Вона, потерпіла, після отриманих ударів вибігла на подвір`я та перечепившись, впала на землю, однак ОСОБА_4 і після цього продовжив наносити їй удари палицею по лівій частині її спини та по лівій руці, з якої, після нанесених ударів, пішла кров.
Щодо епізоду крадіжки кабелю ПАТ «Укртелеком» в листопаді 2017 року, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , відношенням Млинівської СЛД№2 Дубенського РЦТ №123 Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» №21 від 08 грудня 2017 року, згідно якого 08 грудня 2017 року при обслуговуванні ліній зв`язку було виявлено викрадення кабелю ТПП 10*2*0,4-105м на повітряній лінії між с.Привітне та с.Терешів. Вартість викраденого кабелю становить 1032 грн. з ПДВ, протоколом огляду місця події від 08 грудня 2017 року, від 13 грудня 2017 року та протоколом огляду речей від від 14 грудня 2017 року.

Щодо епізоду заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_8 05 січня 2018 року, вина ОСОБА_4 підтверджується показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , заявою ОСОБА_8 від 06 січня 2018 року, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 05 січня 2018 року близько 16 години, за місцем її проживання в с.Терешів, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді забоїв, синців, на кисті правої руки, передпліччя лівої руки, голови, протоколом огляду місця події від 02 лютого 2018 року та висновком експерта №11 від 18-23 січня 2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_8 з 6 по 16 січня 2018 року лікувалась стаціонарно у відділенні неврології Млиінвської ЦРЛ, де після обстежень виявлено такі тілесні ушкодження: «повторна ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закритий перелом п`ятої п`ясної кістки справа». Вказані ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитись від ударів рукою, ногою чи іншим тупим предметом 05 січня 2018 року. Струс головного мозку згідно п.2.3.1.а. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я. Перелом 5-ї п`ясної кістки згідно п.2.2.1.в тих же «Правил…» є ушкодженням середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Ушкодження не є характерними для самовільного падіння на тверду поверхню чи виступаючий предмет.

Щодо епізоду крадіжки належної ОСОБА_8 металевої січкарні 08 лютого 2018 року, то вина ОСОБА_4 по епізоду крадіжки належної ОСОБА_8 металевої січкарні 08 лютого 2018 року, підтверджується заявою ОСОБА_8 від 08 лютого 2018 року, в якій вона просить встановити та притягнути до відповідальності невідому особу, яка в період з 14 години 07 лютого 2018 року по 15 годину 08 лютого 2018 року , перебуваючи в належному їй господарстві, що в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку належної їй січкарні, чим заподіяв їй майнову шкоду на суму 1000 гривень, протоколом огляду місця події від 08 лютого 2018 року та протоколом огляду речей від 09 лютого 2018 року.

Таким чином, дії ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні: 17 березня 2017 року і 04 жовтня 2017 року злочинів невеликої тяжкості, передбачених ч.1 ст.125 КК України, за які передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 31 березня 2017 року злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; листопад 2017 року та 08 лютого 2018 року, а також 05 січня 2018 року злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Статтею 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції призначив надмірно суворе покарання у виді семи років позбавлення волі та вважає, що позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць буде достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407, 422 КПК України, суд,

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст. 122, ч.1,2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2019 року і остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_16