Справа №573/1037/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/817/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білопільського районного суду Сумської області, від 5 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 5 червня 2018 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 1; 185 ч. 2; 70 ч. 1; 75 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року іспитового строку,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області, від 5 червня 2018 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання до відбуття у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Визначено ОСОБА_8 раніше встановлений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з дня затримання та поміщення до слідчого ізолятору.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2145 грн. процесуальних витрат за проведення судових товарознавчих експертиз.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

10 січня 2019 року у нічний час доби у ОСОБА_8 , який має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності, виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , взявши з собою сумку, прибув до вищевказаного домогосподарства де, діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, через хвіртку зі сторони городу потрапив на територію домогосподарства де, з під навісу, який використовувався потерпілою як сховище для майна, викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки, розміром 70 х 40 см, без кілець, вартістю 417 грн., металеві кутники груби, розмірами 50 х 50 мм, довжиною 2 м, вагою 5 кг, вартістю 73 грн. та колосники чавунні пічні, у кількості 5 шт., вартістю 150 грн., а всього майна на суму 640 грн.

Вказане майно ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_3 , де проживав на той час, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 640 грн.

Крім того, 13 січня 2019 року у нічний час доби у ОСОБА_8 виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , взявши з собою сумку, прибув до домогосподарства, що розташоване у АДРЕСА_2 де, діючи таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, через хвіртку зі сторони городу потрапив на територію вказаного домогосподарства де, шляхом злому вхідних дверей потрапив до будинку, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки, розміром 70 х 40 см, вартістю 450 грн. та чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю 450 грн., а всього майна на суму 900 грн.

Викрадені речі ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_3 , де на той час проживав, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 900 грн.

Крім цього, в ночі 16 січня 2019 року у ОСОБА_8 виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , взявши з собою сумку, прибув до вищевказаного домогосподарства де, діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного, доступу потрапив на територію домогосподарства де, шляхом злому вхідних дверей, проник до будинку, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю 450 грн. та колосники чавунні пічні, в кількості 5 шт., вартістю 150 грн., а всього майна на суму 600 грн.

Викрадені речі ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства, що розташоване у АДРЕСА_3 , де проживав на той час, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 600 грн.

Також, 21 січня 2019 року у нічний час доби у ОСОБА_8 виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , взявши з собою сумку, прибув до вищезазначеного домоволодіння.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, потрапив на територію домогосподарства де, шляхом відчинення вхідних дверей, які були зав`язані на металевий дріт, проник до будинку, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю 450 грн., колосники чавунні пічні в кількості 5 шт., вартістю 150 грн., металеві кутники груби, розмірами 50 х 50 мм, довжиною 2,5 м, вагою 8 кг, вартістю 116 грн., а всього майна на суму 716 грн.

Викрадені речі ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства за місцем свого проживання у АДРЕСА_3 , таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 716 грн.

25 січня 2019 року у нічний час у ОСОБА_8 виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 у нічний час доби, взявши з собою сумку, прибув до домогосподарства, що розташоване у АДРЕСА_4 де, діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу потрапив на територію вказаного домогосподарства.

Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_8 через отвір у вікні проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю 582 грн., колосники чавунні пічні в кількості 5 шт., вартістю 150 грн. та топічні дверцята, розміром 23 х 23 см, вартістю 224 грн., а всього майна на суму 902 грн.

Викрадені речі ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_3 , де на той час проживав, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 902 грн.

31 січня 2019 року у нічний час доби у ОСОБА_8 виник умисел на повторне викрадення майна з домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_13 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , взявши з собою сумку, прибув до домогосподарства, що розташоване за зазначеною вище адресою де, діючи таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, перелізши через паркан, потрапив на територію вказаного домогосподарства де, шляхом злому вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70 х 40 см, вартістю 450 грн. та колосники чавунні пічні, в кількості 5 шт., вартістю 150 грн., а всього майна на суму 600 грн.

Викрадені речі ОСОБА_8 поклав до сумки, яку брав із собою та переніс до сараю домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_3 , де на той час проживав, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 600 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності судом його вини та юридичної кваліфікації її дій, ставить питання про призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, не дотримався вимог ст. 65 КК України, та призначив йому покарання яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі.

На думку обвинуваченого, при призначенні йому покарання необхідно застосувати ст. 69 КК України, оскільки він в повному обсязі визнав себе винним, надавав об`єктивні незмінні покази, активно сприяв слідству та щиро розкаявся, надавши критичну оцінку своїм протиправним діям.

Звертає увагу обвинувачений й на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та малолітню дитину на утриманні.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи відносно ОСОБА_8 вирок, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону яке порушило право на захист обвинуваченого та перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, у зв`язку з визнанням ОСОБА_8 вини у пред`явленому обвинуваченні, дане кримінальне провадження в суді першої інстанції розглядалос, без дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 349 КПК України.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом з довідки № 260 комунального некомерційного підприємства «Сумська центральна районна клінічна лікарня», від 30 травня 2019 року, було встановлено, що ОСОБА_8 з 2010 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість» (а. п. 66).

Крім того, колегією суддів з реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту було встановлено, що у ході досудового розслідування ухвалою слідчого Білопільського районного суду Сумської області, від 31 травня 2019 року, відносно ОСОБА_8 призначалася амбулаторна судова психіатрична експертиза (а. п. 9 24), однак в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок експертизи.

З огляду на викладене, існує обґрунтований сумнів щодо впливу наявних у ОСОБА_8 психічних вад здоров`я на здатність ним усвідомлювати свої дії, керуватися ними та правильності усвідомлення ОСОБА_8 обставин пред`явленого йому обвинувачення та обмежень апеляційного оскарження пов`язаних з судовим розглядом у порядку ст. 349 КПК України.

За таких обставин колегія суддів не може вважати ухвалений відносно ОСОБА_8 вирок законним, оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 , встановивши наявність у нього психічних вад здоров`я, у порушення ст. ст. 19; 20 КК України, належним чином не перевірив осудність ОСОБА_8 , як суб`єкта кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу й на те, що наявна в матеріалах кримінального провадження довідка щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_8 виключає можливість здійснення судового розгляду, у порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, без повного дослідження доказів, оскільки факт визнання пред`явленого обвинувачення особою, яка має психічні вади здоров`я, ставить під сумнів правильність розуміння нею цих обставин та усвідомлюваність цією особою своєї позиції під час судового розгляду.

Також, колегія суддів враховує й ту обставину, що у випадку здійснення судового розгляду без повного дослідження доказів істотно порушується право ОСОБА_8 на захист, зокрема й у частині права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, з огляду на вказані вади здоров`я ОСОБА_8 існує обґрунтований сумнів щодо розуміння ОСОБА_8 наслідків судового розгляду у порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що порушення судом вимог ст. 349 КПК України призвело до істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, що порушило право на захист ОСОБА_8 та перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а тому ухвалений відносно ОСОБА_8 вирок не може вважатись законним та є таким, що відповідно до ст. ст. 409 ч. 1 п. 3; 412 ч. 1 КПК України, підлягає скасуванню.

Скасовуючи вирок суду з наведених підстав, колегія суддів вважає необхідним призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, оскільки встановлені колегією суддів порушення судом вимог кримінального процесуального закону полягають у не дослідженні судом першої інстанції доказів, які не можуть бути оцінені судом апеляційної інстанції, так як суд апеляційної інстанції не вправі перебирати на себе функцію суду першої інстанції щодо встановлення, оцінки та аналізу доказів по справі.

Виходячи з того, що колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування вироку з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, то апеляційні вимоги ОСОБА_8 щодо суворості призначеного йому покарання та необхідності застосування ст. 69 КК України, відповідно до ст. 415 ч. 2 КПК України, будуть перевірені судом при здійсненні нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області, від 5 липня 2019 року, відносно ОСОБА_8 , скасувати.

Призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 3 КК України у суді першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,