Номер провадження: 11-сс/813/2129/19
Номер справи місцевого суду: 495/3207/18 1-кс/495/5292/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження
23.12.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2019 року про самовідвід судді ОСОБА_1 у кримінальному проваджені №0000898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 259, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2019 року слідчим суддею ОСОБА_1 встановлено підстави для самовідводу, передбачені п. 4 ч.1 ст.75 КПК України та постановлено ухвалу про самовідвід судді від розгляду клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 259, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду клопотання слідчого.
Перевіривши зміст апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно зі ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До такого переліку входять ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як вбачається зі змісту вищевказаної норми, оскаржувана ухвала слідчого судді про самовідвід не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 309 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування.

Водночас в ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

З викладеного вбачається, що саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді про самовідвід, апеляційний суд також враховує наступне.

Положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, визначено, що неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до цінності Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».
Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 309, 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2019 року про самовідвід судді ОСОБА_1 у кримінальному проваджені №0000898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 259, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2