Справа № 184/331/20
Провадження № 1-кп/0182/789/2020
У Х В А Л А
28.02.2020 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2020 за № 0000002 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
(в режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4),
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Дніпровський апеляційний суд 21.02.2020 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 01.01.2020 за № 0000002 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Щодо обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 29.02.2020.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого її може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик тиску на потерпілу, свідків, оскільки свідками кримінального правопорушення є сусіди ОСОБА_5 , які тривалий час знаходяться з нею у дружніх стосунках; репутацію обвинуваченої, яка не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, а також те, що ОСОБА_5 у 2004 році вже була засуджена за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи до відбуття покарання у виді позбавлення волі, але, незважаючи на це, знову вчинила особливо тяжкий злочин вбивство людини, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Обвинувачена заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт з адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована і де мешкає її молодший син з онуками, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Вона наміру переховуватись від суду та чинити будь-який тиск на потерпілу, свідків у не має і зобов`язується з`являтися на виклики суду, дотримуватись умов домашнього арешту. Крім того, вона має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки - повнолітніх дітей, з якими у неї тісні сімейні стосунки і які зможуть їй матеріально допомагати.
Захисник обвинуваченої підтримав клопотання своєї підзахисного посилаючись на те, що прокурор не надав доказів існування будь-яких ризиків, на які він посилається.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого. При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін). Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватись від суду, до чого її може спонукати тяжкість можливого покарання, оскільки обвинуваченій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; продовжувати злочинну діяльність, оскільки вона не має постійного місця роботи та законних джерел доходів; впливати на потерпілу, свідків, оскільки свідками вказаного злочину є сусіди ОСОБА_5 , які перебувають з нею у дружніх стосунках. Також судом врахована тяжкість злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується; репутація обвинуваченої - відсутність у неї законного джерела доходу та роботи, сім`ї та утриманців, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вбивстві свого співмешканця, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Все це, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій закінчується 29.02.2020, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченої та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави їй не визначається.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченої та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , 1964-го року, 11-го місяця, 09-го дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 діб, тобто до 27 квітня 2020 р.
Ухвала відповідно до Рішення Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3