Справа № 159/1265/20
Провадження № 1-кс/159/310/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про скасування арешту майна
10 квітня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання Приватного акціонерного товариства "Ковельське ШБУ-63" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 18.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 11.03.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» звернулось до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 18.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 від 11.03.2020 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що Ковельським відділом поліції ГУ Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 11.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев невідомими особами на території Ковельського, Старовижівського, Ратнівського, Любомльського, Шацького районів Волинської області, що спричиняє істотну шкоду природному та навколишньому середовищу.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 18.03.2020 року накладено арешт на автомобіль марки «Камаз-5511», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно реєстраційних документів належить ПрАТ «Ковельське ШБУ №63», деревину породи верба діаметрами від 11 см. до 24 см. та довжиною колод від 1,5 м. до 2,5 м., які знаходилися у вказаному автомобілі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним вище майном. Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Заявник в своєму клопотанні зазначає, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано.
Так, 18.06.2019 року між ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» та Службою автомобільних доріг у Волинській області було укладено договір № 01.4/13/19 на закупівлю послуг код за ДК 021:2015-63710000-9 Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Волинської області Р-15 Ковель Володимир-Волинський-Червоноград-Жовква км 89+514, протяжністю 87,3 км ( у тому числі під`їзд км 0+000 км 1+250 та об`їзд км 0+000 км 3+850). Згідно п.1.4. вказаного договору послуги виконуються виконавцем згідно щомісячних планів-завдань чи Актів дефектів, затверджених замовником. Відповідно п.1.5 договору, виконавець приймає від замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Волинській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».
16.03.2020 року бригада працівників ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» на 43-му км. автомобільної дороги Р-15, поблизу с. Верба Володимир-Волинського району, відповідно до умов договору проводила роботи з усунення загрози безпечного проїзду автотранспорту, які складалися з обрізання крон дерев на придорожніх смугах. Після закінчення робіт обрізки крон дерев були завантажені на автомобіль "КАМАЗ-5511", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким перевозились в м. Ковель на територію підприємства. Обрізки крон дерев, як дрова, використовуються ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» для власних потреб на опалення виробничих приміщень.

Відповідно п. 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року №207 «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб складання товаротранспортної накладної не передбачено.
Таким чином, обрізання крон дерев проводилось правомірно, згідно договору про надання послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Волинської області Р-15 укладеного між ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» та Службою автомобільних доріг Волинської області. ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» будь якого відношення до здійснення незаконної порубки дерев на території Ковельського, Старовижівського, Ратнівського, Любомльського, Шацького районів Волинської області, що спричиняє істотну шкоду природному та навколишньому середовищу, не має.
Встановлені обставини свідчать, що майно ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» на яке накладено арешт, не відповідає критеріям передбаченими ч .2 ст. 167 КПК України, необґрунтовано накладено арешт на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
На підставі викладеного заявник просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 18.03.2020 року у даному кримінальному провадженні, зокрема автомобіля марки «Камаз-5111», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ПрАТ «Ковельське ШБУ №63», деревини породи верба діаметрами від 11 см. до 24 см. та довжиною колод від 1,5 м. до 2,5 м., які знаходилися у вказаному автомобілі та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Представник заявника ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення судового засідання за його відсутності. Клопотання про скасування арешту майна підтримує та просить його задовольнити.
Слідчий Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки вважає, що вказане майно є речовим доказом по кримінальному провадженню, а тому арешт накладено правомірно. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання.
Перевіривши наданіматеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2020 року, було задоволено клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна та накладено арешт на вищевказане майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним вище майном.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із вказаної вище ухвали, в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого про арешт майна представник заявника, як фактичний власник та володілець арештованого майна, присутній не був.
В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» є власником арештованого майна, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що на даний час у даному кримінальному провадженні підозру нікому не оголошено.

Органом досудового розслідування при проведені огляду місця події, вилучено автомобіль марки «Камаз-5511», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ПрАТ «Ковельське ШБУ №63», деревину породи верба діаметрами від 11 см. до 24 см. та довжиною колод від 1,5 м. до 2,5 м., які знаходилися у вказаному автомобілі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно наявного в матеріалах клопотання договору № 01.4/13/19 на закупівлю послуг код за ДК 021:2015-63710000-9 Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Волинської області Р-15 Ковель-Володимир-Волинський-Червоноград-Жовква км89+514, протяжністю 87,3 км ( у тому числі під`їзд км 0+000 км 1+250 та об`їзд км 0+000 км 3+850)), виконавець приймає від замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Волинській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

Таким чином, обрізання крон дерев проводилось правомірно, згідно договору про надання послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Волинської області Р-15 укладеного між ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» та Службою автомобільних доріг Волинської області.

За таких обставин, арештоване майно не може слугувати речовим доказом в даному кримінальному провадженню, оскільки не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Крім цього, відповідно п. 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року №207 «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні», для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб складання товаротранспортної накладної не передбачено.
Таким чином, перевезення деревини в даному випадку здійснювалось також правомірно.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя констатує, що матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які вказували б на те, що вилучені під час огляду місця події транспортний автомобіль марки «Камаз-5511», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , деревина та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження.
Крім цього, кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, а тому тимчасове обмеження конституційних прав та свобод заявника буде прямо суперечити нормам Конституції України та чинному законодавству України.

За таких обставин клопотання ПрАТ «Ковельське ШБУ-63» про скасування арешту майна підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання Приватного акціонерного товариства "Ковельське ШБУ-63" про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на: автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ВАТ "Ковельське ШБУ №63"; деревину колоди верба діаметрами від 11 см. до 24 см. та довжиною колод від 1,5 м. до 2,5 м., які знаходилися у вказаному автомобілі; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та повернути вказане майно та документи фактичному власнику Приватному акціонерному товариству "Ковельське ШБУ-63".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 14 квітня 2020 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1