Дата документу Справа № 336/5820/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/5820/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/959/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 27 квітня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносноОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15- ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів так і ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі отримає можливість продовжити злочинну діяльність та існує ризик переховування від суду. На час судового розгляду кримінального провадження вказані ризики не відпали, тримання під вартою є необхідним, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 12 травня 2020 року. Розмір застави у сумі 38 720 гривень визначений при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу ухвалою слідчого судді від 19.09.2019 року. Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України щодо запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані ризики не зникли та не зменшилися, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що в судовому засіданні вже були допитані свідки та потерпілі, тому ризик незаконного впливу на них відсутній. Вказує, що він має постійне місце проживання та зобов`язується на час судового розгляду виконувати вимоги суду. Просить змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та просила її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

З огляду на заявлені стороною захисту доводи щодо часткового визнання обвинуваченим вини та стадію кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 вже висунуто обвинувачення і триває судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не досліджує питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, а перевіряє лише висновки суду на предмет наявності ризиків та існування вагомих підстав для продовження тримання особи під вартою.

Так, вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Беззаперечні відомості щодо неодноразових попередніх притягнень ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, очікуваного покарання, поряд із відсутністю даних про усталені, міцні соціальні зв`язки, судова колегія знаходить заявлені прокурором ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення доведеними.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

За умов сукупності обставин щодо наявності ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, відомостей стосовно особи обвинуваченого, обранняОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, як того просили захисник та обвинувачений, на думку колегії суддів, є невиправданим.

Крім того, судова колегія зауважує, що зміст оскаржуваного рішення засвідчує застосування відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, що буде діяти у разі внесення визначеного розміру, який не можна вважати непомірним, оскільки саме такий розмір застави, з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення та репутацію ОСОБА_8 через негативні дані стосовно його особистості, достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених підстав є неспроможними.

На думку судової колегія, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та відсутність процесуальної необхідності застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2020 року, якою продовжено до 12.05.2010 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4