Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

07 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року у кримінальних провадженнях №0002846 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 29 червня 2016 року) та №0002579 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 01 червня 2017 року) відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України такий, що не має судимості;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з неповною загальною середньою освітою, учня 11-Б класу Луцької вечірньої (змінної) школи І-ІІІ ступенів, неодруженого, непрацюючого, судимого: 15.11.2016 року, вироком Ківерцівського районного суду Волинської області, за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин; 29.03.2017 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців 6 днів позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч.2 ст.27, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 років. До набрання вироком законної сили, обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зараховано у строк відбування покарання період з 03.10.2017 по 05.10.2017. Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

В апеляційній скарзі законний представник вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Вказує на залишення поза увагою судом того факту, що ОСОБА_5 був втягнений іншими особами у злочинну діяльність та вчинив злочин під їхнім впливом.

За вироком суду, 28.06.2016 року, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_5 , ОСОБА_10 (кримінальне провадження, відносно якого за ч.5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України, на підставі ч.1 п.7 ст.284 та ч.1 п.3 ст.477 КПК України,закрито у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_11 від обвинувачення), за попередньою змовою між собою, групою осіб, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, проникли у ув. АДРЕСА_4 , та, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , відкрито викрали, належні останній, грошові кошти у сумі 1 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 32 344 грн., при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про місцезнаходження вказаних вище грошових коштів, сприяв вчиненню злочину обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , повідомивши останнім про місцезнаходження згаданих коштів та вказав про спосіб їх відкритого викрадення, та пройшовши до під`їзду буд. АДРЕСА_5 , запропонував обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 увійти до кв. АДРЕСА_6 даного будинку, на що останні погодились, з метою відкритого заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_11 , а сам залишився чекати поблизу під`їзду даного будинку.

В подальшому, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи з єдиним спільним злочинним умислом, проникли до квартири потерпілої ОСОБА_11 через вхідні двері, які їм відчинила остання, де ОСОБА_5 застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, задля подолання опору останньої, одягнувши їй на голову матерчату річ, та утримував у такому положенні, після чого наніс їй один удар кулаком в потилицю, в цей час обвинувачений ОСОБА_7 , діючи з єдиним спільним злочинним умислом, з метою завершення відкритого заволодіння майном, пройшов до кімнати, де із верхньої полиці шафи відкрито викрав грошові кошти в сумі 1 300 доларів США, які були загорнуті в газету. Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 втекли з місця події, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 32 344 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , поєднане з проникненням у житло, вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.27, ч.3 ст.186 КК України.

Крім цього, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , 31.05.2017 року, близько 15 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні гуртівні ТзОВ «Пакко Холдинг», що по вул. Ковельській, 68А, у м. Луцьку, Волинської області, повторно діючи умисно, з корисливих мотивів, та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, із верхньої полиці торгового прилавку, таємно викрав одну пляшку віскі «Таліскер», ємкістю 0,7 л., вартістю 800 грн. 50 коп., чим спричинив ТзОВ «Пакко Холдинг», матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили скасувати вирок суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих злочинів та кваліфікація його дій за ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, і такі висновки, на думку колегії суддів, відповідають дійсності, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Так, правильно проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.

Відтак доводи апеляційної скарги законного представника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_5 був втягнений іншими особами у злочинну діяльність та вчинив злочин під їхнім впливом є безпідставними з огляду на слідуюче.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається з матеріалів провадження, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 проводився в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, вину у вчиненні яких повністю визнано ОСОБА_5 в суді першої інстанції.

Разом з тим, матеріалами провадження встановлено, що законний представник обвинуваченого брала участь у судових засідання суду першої інстанції та клопотань про перевірку можливого втягнення неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність не заявляла. Таких клопотань не надходило і від неповнолітнього обвинуваченого та його захисника адвоката.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про істотне порушення кримінального процесуального закону при здійсненні кримінального провадження, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Щодо повноважень слідчих на здійснення досудового розслідування щодо неповнолітніх та повноважень судді суду першої інстанції щодо можливості здійснення судового розгляду кримінальних проваджень стосовно неповнолітніх, то колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002846 щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_5 досудове розслідування здійснювала група слідчих: старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП У Волинській області ОСОБА_12 , слідчі СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ОСОБА_12 та ОСОБА_14 проводили досудове розслідування щодо неповнолітнього ОСОБА_5 згідно із дорученням за № 3666/02/24/1-2017 від 01.06.2017 р. (а.с.139, т3) , а ОСОБА_13 згідно наказу № 1057 від 16.09.2016 р. заступника начальника ГУНП начальника слідчого управління ГУ НП у Волинській області (а.с.143,т.3). Також, як зазначено у листі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2019 р., суддя ОСОБА_15 у період з 31.07.2017 р. по 05.10.2017 р. на підставі рішення зборів суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області № 19/01-10 від 03.11.2015 р. мав повноваження на здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх (а.с.45, т.4)

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, прав обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого й скасування вироку суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року у кримінальних провадженнях №0002846 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 29 червня 2016 року) та №0002579 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 01 червня 2017 року), щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3