Справа № 752/5252/20
Провадження по справі № 1-кп/752/1446/20
У Х В А Л А
іменем України

"24" квітня 2020 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 11.03.2020р. у кримінальному провадженні №0000027 від 25.02.2020р., в якому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Хотин Чернівецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:
12.03.2020р. до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, заслухавши думку сторін угоди, які в підготовчому судовому засіданні просили її затвердити та призначити узгоджену міру покарання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.

Як убачається з угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 визнає себе винуватим у тому, що вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Профклініг Юніверсал», завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості. Зазначені дії він вчинив за попередньою змовою групою осіб. Такі його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 205-1 КК України.

Між тим, за текстом угоди (як в частині де зазначені обставини кримінального правопорушення, так і частині де міститься виклад формулювання обвинувачення та правова кваліфікація, кримінального правопорушення, щодо якого укладена угода) не йдеться про кількісний склад осіб, які визнані такими, що діяли у складі групи осіб разом із ОСОБА_3 , зокрема не йдеться в угоді і про домовленості цих осіб на спільне вчинення злочину, що повинно бути відображено відповідно до вимог ч.2 ст. 28 КК України. Визначення в угоді зазначених осіб як: «особи яких слідством не встановлені», не може вважатися такими, що свідчить про доведеність дій ОСОБА_3 у вчинені злочину групою осіб за попередньою змовою.

Крім того, враховуючи зміст угоди, відсутні фактичні підстави для визнання ОСОБА_3 винуватості у вчинені інкримінованих йому дій із умисного подання ним для проведення реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості. Так, угода взагалі не містить викладу обставин, щодо вчинення таких дій ОСОБА_3 , оскільки в угоді йдеться про те, що 05.02.2018р. відповідні документи були подані на реєстрацію невстановленою слідством особою. Таким чином угода містить твердження про те, що ОСОБА_3 дії з умисного подання документів взагалі не виконував. Також угода не містить відомостей щодо того, які саме завідомо неправдиві відомості та у які саме документи вносились ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди порушують права і інтереси обвинуваченого та відсутні фактичні підстави для визнання ним винуватості в певній частині пред`явленого обвинувачення.

Слід також зазначити, що оскільки зміст угоди щодо фактичних обставин справи, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, є ідентичним змісту обвинувального акту. Тому, є всі підстави вважати, що і обвинувальний акт, на підставі якого було укладено угоду, не відповідає вимогам КПК України, містить недоліки щодо його змісту, а саме невідповідність вимогам п.5 ч.5 ст. 291 КПК України, які на думку суду унеможливлюють затвердження даної угоди.

Вищезазначені обставини суд визнає такими, що дають підстави відповідно до вимог підпунктів 1, 3, 6 частини 7 ст. 474 КПК України відмовити в затверджені угоди та відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт та кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.7 ст.474 КПК України, суд -

ухвалив:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 11 березня 2020р., яка укладена між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України, та повернути матеріали кримінального провадження яке надіслано до суду з угодою про визнання винуватості до Офісу Генерального прокурора для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1