ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/665/20 Справа № 337/5452/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
представника потерпілого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8
обвинувачених (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обвинувачених за ч.2 ст.189 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 було відмовлено. Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжних заходів задоволено.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 тримання під вартою в Запорізькому СІЗО - продовжено до 14 лютого 2020 року включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 - домашній арешт - з покладанням обов`язків не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00годин до 06.00годин наступного дня, прибувати за першою вимогою до суду не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу суду, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими, - продовжено до двох місяців, тобто до 14 лютого 2020 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких корисливих кримінальних правопорушень із застосуванням психологічного та фізичного насильства до потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи засудженим 06.11.2018 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, злочини в межах даного кримінального провадження вчинив в період випробувального терміну. Обвинувачений ОСОБА_14 раніше не судимий, але на даний час в проваджені судів перебуває декілька кримінальних проваджень відносно нього за тяжкими злочинами. Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 стабільного джерела доходу не мають. Тому, суд, враховуючи зазначені обставини, вважав, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 можуть переховуватись від суду, знищити або сховати речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити новий злочин, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також суд дійшов висновку, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він, враховуючи те, що обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності за нього, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від суду, знищити або сховати речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи відповідно до ст.178 КПК України те, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, непрацездатних утриманців не має, суд вважав доцільним застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і відповідно продовження строку його дії. Підстав для зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який суд не знаходить.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2019 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до двох місяців, тобто до 14 лютого 2020 року включно - змінити, відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою та змінити запобіжний захід ОСОБА_10 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю за наступною адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції при продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахував такі важливі обставини як те, що його підзахисний має постійне місце проживання у місті Запоріжжі, не судимий, проживає разом з батьками та допомагає їм доглядати хвору бабусю, має численні позитивні характеристики як з місця його навчання, так і проживання.
Зазначає, що його підзахисний вже тримається під вартою значний проміжок часу, а саме він був затриманий в порядку статті 208 КПК України вранці 01.08.2019 року та станом на сьогоднішній день знаходиться в умовах СІЗО, фактично його підзахисний знаходиться під вартою вже більше п`яти місяців поспіль.
Вважає, що всі ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є нічим не підтвердженими, оскільки відповідно до обвинувального акта безпосередньо ОСОБА_10 ніяких насильницьких дій щодо потерпілого ОСОБА_7 не вчиняв. Тому вважає, що до його підзахисного можливо застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, враховуючи те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, окрім того в інкримінованих йому злочинах він ніяким чином не виконував будь-якої провідної ролі, а також останній зробив для себе відповідні висновки та не має ніякого наміру якимось чином в подальшому впливати на інших учасників даного кримінального провадження.

- захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 просять скасувати ухвалу судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_14 та постановити нову ухвалу, обравши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при розгляді клопотання стороною захисту було долучено до матеріалів справи письмові докази, які позитивно характеризують ОСОБА_14 , вказують на наявність міцних соціальних зв`язків, наявність хронічних захворювань та інвалідності як у самого ОСОБА_14 , так і у його дружини. Крім цього на утриманні останнього знаходяться троє неповнолітніх дітей. А також стороною захисту була надана медична документація стосовно знаходження на стаціонарному лікуванні дітей родини Богинських в міській дитячій лікарні № 5 з діагнозами двостороння пневмонія та гострий обструктивний бронхіт. Вказана інформація належним чином судом оцінена не була.
Вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати цілодобовий домашній арешт, оскільки продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення залогу є занадто суворим для їх підзахисного.

Від захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 надійшла заява, в якій вони зазначають про підтримання своєї апеляційної скарги та просять її розглянути за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки обвинувачених та їх захисників, які, кожен окремо, підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як убачається з наданих матеріалів, прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строку тримання під вартою, ОСОБА_15 домашнього арешту, яке він мотивував тим, що на даний час останні обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в т.ч. тяжких, обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час апеляційного розгляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинувачених під вартою суд правильно встановив наявність ризиків того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть переховуватись від суду, знищити або сховати речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити новий злочин, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде в даному випадку ефективним та доцільним.
Судом також було враховано те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні ряду тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий і злочини в межах даного кримінального провадження вчинив в період випробувального терміну. Обвинувачений ОСОБА_14 раніше не судимий, але на даний час в проваджені судів перебуває декілька кримінальних проваджень відносно нього за тяжкими злочинами. Обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий. Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 офіційно працевлаштовані не були, постійних джерел доходів не мали, зараз обвинувачуються у вчиненні корисливих злочинів.
Посилання апелянтів на наявність у обвинувачених постійного місця проживання, непрацездатних утриманців, вік та стан їх здоров`я також було враховано місцевим судом, разом з цим суд цілком слушно зазначив, що ці обставини не спростовують наявності встановлених вище ризиків, та не мають змоги їм запобігти.
Отже, ризики, встановлені в ухвалі суду, підтверджуються наданими матеріалами, відповідно до яких ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких корисливих кримінальних правопорушень із застосуванням психологічного та фізичного насильства до потерпілого, за один з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а отже висновок суду відповідає правовим позиціям ЄСПЛ (п.34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п.9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії»).
Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини підстав для застосування судом до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Так, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особи обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 376, 403, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 залишити без задоволення.
Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обвинувачених за ч.2 ст.189 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3