Справа № 740/1748/19
Провадження № 1-кс/740/227/20
УХВАЛА

06 березня 2020 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про передання майна на відповідальне зберігання,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про передання на відповідальне зберігання автомобіля «ВАЗ» 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить заявнику, з посиланням на те, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні №0000437, внесеному 07 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України. 07 квітня 2019 року невідома особа пошкодила її автомобіль. 12 квітня 2020 року на даний автомобіль ухвалою слідчого судді накладено арешт. Просить заяву задовольнити та повернути даний автомобіль на відповідальне зберігання, не знімаючи з нього арешту.

Згідно телефонограми від 05 березня 2020 року заявник ОСОБА_3 просить розглянути клопотання у її відсутність.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, згідно заяви від 06 березня 2020 року просить розглянути клопотання у його відсутність, в разі зобов`язання заявника про збереження транспортного засобу згідно чинного законодавства проти задоволення клопотання не заперечує.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

12 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду накладено арешт, зокрема, на автомобіль марки «ВАЗ» 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження триває, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не пред`явлена.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того дана норма дублюється національним законодавством, а саме ст.321 Цивільного кодексу яка передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Правомірність скасування арешту автомобіля в даному випадку відповідає правовим позиціям ЄСПЛ щодо принципу юридичної визначеності та завдання кримінального провадження визначеним ст. 2 КПК України, зокрема: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Також, відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Виходячи з підстав розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб має бути застосовано у найменш обтяжливий спосіб, який суттєво не позначиться на інтересах його власника.

Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 , проживаючій в АДРЕСА_1 , автомобіль марки «ВАЗ» 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , - для відповідального зберігання.

Заборонити ОСОБА_3 , як власнику автомобіля марки «ВАЗ» 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , вчиняти будь-які дії щодо відчуження даного автомобіля.

Зобов`язати ОСОБА_3 , як власника автомобіля марки «ВАЗ» 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , надавати безперешкодний доступ до даного автомобіля у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5