У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001942 внесеним до ЄРДР 28.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2020 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

З клопотання видно, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватн6их будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших людей, як з числа мешканців регіону, так і з числа осіб особового складу Збройних Сил України, що є тяжкими наслідками.

03.01.2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 .

Вина підозрюваного підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами впізнання, іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років.

13.01.2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України строк дії якої закінчився, а місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено по теперішній час.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, просить суд надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

* витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2015 року за № 0001942;

* рапорт слідчого СГ СУ ГУМВС України в Харківській області, відповідно до якого оперативно-розшуковими заходами місце знаходження або перебування ОСОБА_4 не встановити не вдалось;

* рапорт старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, згідно з яким здійснено заходи, спрямовані на встановлення підозрюваного ОСОБА_4 , однак зробити цього не виявилось можливим, за місце проживання підозрюваний відсутній.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до положення п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.

Частиною 5 ст. 131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, від 03 січня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_4 зазначене повідомлення вручене не було. Таким чином, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001942 від 28 липня 2015 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 135, 187-190, 278 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001942 внесеним до ЄРДР 28.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1