Справа № 482/1404/18
Номер провадження 1-кп/482/26/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за № 0000444 від 01.07.2018 року) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці червня 2018 року (точну дату та час встановити не виявилося можливим), в вечірній час доби, ОСОБА_5 перебував біля аптеки, розташованої по вул. Центральній в с. Новопетрівське, Новоодеського району Миколаївської області, де помітив малолітнього ОСОБА_6 . Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна малолітнього ОСОБА_6 , поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до малолітнього ОСОБА_6 , дістав із кишені розкладний ніж та, демонструючи його, примусив останнього передати йому грошові кошти в сумі 90 грн., що належали матері малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошовими коштами, здобутими злочинним шляхом, на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, 01.07.2018 (точного часу встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є малолітньою особою, втягнув останнього в злочинну діяльність, шляхом пропозицій та обіцянок заробити грошові кошти. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 приєднатися до його злочинних дій та скоїти крадіжки, на що останній надав свою згоду. Маючи корисливий мотив, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , внаслідок психічного впливу, схилив малолітнього ОСОБА_6 на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме металевих борон до культиватора, розміром 75 см х 48 см з металевими зубцями у кількості 3 шт. із господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у втягненні малолітнього у злочинну діяльність, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.304 КК України.

Крім того, 01.07.2018, близько 08.00 год. ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за вказаною вище адресою ніхто не проживає, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, таємно проникли через отвір у металевих воротах на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили в одному із господарських приміщень металеві борони до культиватора, розміром 75 см х 48 см з металевими зубцями у кількості З шт., вартістю 405 грн. кожна. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, підняли вказані борони з землі, утримуючи їх у руках та перенесли за хвіртку, через яку здійснюється вхід на територію домоволодіння.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час вчинення злочину помітили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які проходили повз домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та почали кликати на допомогу, таким чином привертаючи увагу оточуючих до протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 , розуміючи, що за адресою: АДРЕСА_3 знаходяться металеві борони до культиватора, заволодіти якими 01.07.2018 їм завадили обставини, які не залежали від їх волі, у зв`язку із чим у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, направлений на викрадення вказаного вище майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 , 02.07.2018, близько 07.30 год. прибули до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно проникли на територію вищевказаного домоволодіння через отвір у металевих воротах.
Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили в одному із господарських приміщень металеві борони до культиватора, розміром 75 см. х 48 см. з металевими зубцями у кількості 3 шт. вартістю 405 грн. кожна.
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підняли вказані металеві борони з землі та утримуючи у руках почали переносити до паркану, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з причин що не залежали від їх волі, не вчинили всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки їх злочинні дії були викриті власником домоволодіння ОСОБА_12 .
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_5 був затриманий на місці скоєння злочину.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.15. ч.3 ст.185 КК України.

21.01.2020 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України, щодо узгодженого покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.304 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_5 з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Також потерпілі надали прокурору дозвіл на укладення угоди. Претензій до обвинуваченого не мають.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України, які враховуючи положення ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати:

- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.
- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно.
- за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
- за ч.2 ст.304 КК України як втягнення малолітнього у злочинну діяльність.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо малолітнього.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_4 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР № 0000444 від 01.07.2018 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.304 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строкуне вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази по справі:

- три металеві борони залишити потерпілій ОСОБА_9 як власниці.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: