Провадження №1-кп/761/1303/2019
В И Р О К
іменем України

09 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007452 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лагос, Нігерії, громадянина Нігерії, одруженого, із вищою освітою, працюючого в компанії «Інвізібл Соледжі», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

в с т а н о в и в:

08 липня 2018 року приблизно о 05 годині 45 хвилин водій ОСОБА_14 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по просп. Перемоги зі сторони станції метро «Шулявська» у напрямку станції метро «Нивки» та наближався до ділянки дороги розташованої навпроти будинку № 78 по пр-ту Перемоги у місті Києві.
Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, Факуаде Фемі проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, перед початком зміни напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, не обрав безпечної швидкості та не дотримавшись безпечної дистанції, навпроти будинку № 78 по пр.-ту Перемоги в м.Києві, допустив зіткнення лівою передньою частиною керованого ним автомобіля «BMW д.н.з. НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля «Suzuki д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку в четвертій від правого бордюру смузі руху по пр.-ту Перемоги, після чого водій Факуаде Фемі на автомобілі «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з місця пригоди зник у напрямку станції метро «Нивки».
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_14 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, в результаті зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження у виді закритої травми правого колінного суглоба у вигляді переломів медіального виростка великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, головки малогомілкової кістки, крововиливу в порожнину суглоба (11 мл крові).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1381/Е виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_15 відноситься до середнього ступеня тяжкості.
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідально реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
-п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п. 13.1: Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Таким чином, Факуаде Фемі, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_16 зазначив, що винуватим себе визнає частково, а саме в тому, що після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, обвинувачений ОСОБА_16 дав показання, згідно з якими, він, керуючи автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно о 05 год. 45 хв. 08.07.2018 року, рухався по пр.-ту Перемоги зі сторони станції метро «Шулявська» в напрямку станції метро «Нивки» зі швидкістю руху близько 140-150 км/год. у крайній лівій смузі руху. Автомобіль з яким сталося зіткнення його обігнав і почав рухатись повільніше у його смузі попереду нього. Він, з метою уникнення зіткнення із задньою частиною вказаного автомобіля, почав обганяти його справа та зачепив. Після зіткнення він не зупинився, продовжив рух, бо злякався. До нього прийшли через день працівники поліції по місцю його проживання.

Незважаючи на часткове невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду доказами у їх сукупності, які суд бере до уваги.

Так, потерпіла ОСОБА_15 , зараз у зв?язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_17 , будучи допитаною в судовому засіданні 26.03.2019 року, дала показання, згідно з якими, 08.07.2018 року близько 05 год. 45 хв. вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 у якості пасажирів рухались на таксі по пр.-ту Перемоги в м.Києві зі сторони метро «Шулявська» в напрямку станції метро «Нивки». З`їхавши з Шулявського шляхопроводу, водій перелаштовувався у крайню ліву смугу руху, де продовжив рух. Вона сиділа на задньому пасажирському сидінні за водієм, а її хлопець праворуч від неї. Потім вона відчула удар в задню частину автомобіля, у зв`язку із чим автомобіль почало нести боком, після чого вони вдарились у відбійник. Вона відчула сильну біль в коліні та їй допомагали вийти з автомобіля. Перехожі повідомили, що автомобіль у якому вони рухались, вдарив автомобіль «ВMW», який рухався на великій швидкості, не зупинився та зник. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток колінного суглоба та тривалий час лікувалася. Не могла вести здоровий спосіб життя. В результаті оперативного втручання на нозі залишився шрам. Цивільний позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 , будучи допитаним в судовому засіданні дав показання згідно із якими, він, керуючи автомобілем «Suzuki, з пасажирами, які знаходились на задньому пасажирському сидінні, виїхав на пр.-кт Перемоги з Шулявського шляхопроводу та перелаштувавшись у крайню ліву смугу руху, де продовжив рух, рухався в напрямку станції метро «Нивки». Проїхавши близько 600- 800 метрів він відчув легкий удар в задню частину автомобіля, потім з правого боку, після чого автомобіль під його керування почало нести юзом та сталося зіткнення з відбійником. Зі слів очевидців, йому стало відомо, що зіткнення з його автомобілем здійснив автомобіль «BMW», який рухався на великій швидкості руху та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним у судовому засіданні дав показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_13 .

Згідно з даними, що містяться у витягу з кримінального провадження № 0007452 від 09.07.2018 року, за ч.1 ст.286 КК України, внесено відомості: що 08 липня 2018 року приблизно о 05 годині 45 хвилин, по пр.-ту Перемоги, 78 у м.Києві, відбулось зіткнення автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 та автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_14 , який з місця пригоди зник. Внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів пасажир автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 , отримала відповідно до висновку експерта № 1381/Е середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2018 року, схемі ДТП від 08.07.2018 року, та фототаблиці до них, зафіксовано розташування місця дорожньо-транспортної пригоди, стан проїзної частини, уламки транспортного засобу на проїзній частині, механічні пошкодження, що утворились на транспортному засобі «Сузукі». А також зафіксовано нашарування чорного кольору в правій бічні частині вказаного автомобіля, ймовірно від контакту з іншим транспортним засобом.

Згідно з даними, що містяться у висновку експерта № 1381/е від 14.09.2018 року, дані наданої медичної документації свідчать про те що, при зверненні за медичною допомогою 08.07.2018 року о 05.55 год. у гр. ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала місце: - закрита травма правого колінного суглоба у вигляді переломів медіального виростка великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, голівки малогомілкової кістки, крововиливу в порожнину суглоба (11 мл крові).

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитись в термін та за обставин, вказаний в ухвалі, тобто 08.07.2018 року при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, що рухався, при зіткненні його з перешкодою).

Таким чином, між подіями транспортної травми від 08.07.2018 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_15 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Морфологічні властивості виявлених переломів дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і відновлення функції правого колінного суглоба буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я. Як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказана закрита травма правого колінного суглоба за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду відеозапису від 10.07.2018 року, переглянуто відеозапис руху автомобіля «БМВ» перед ДТП, яка мала місце по пр.-ту Перемоги, 78 у м.Києві, що міститься на компакт-диску наданому на запит з ТОВ «ІА ТРАФІК ІНФО».

Згідно з даними, що містяться у копіях виписки № 35 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого ОСОБА_15 від 29.02.2019 року проведено хірургічне лікування артроскопія правого колінного суглобу.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_20 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази надані стороною обвинувачення щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та вказують на існування об`єктивних даних, які беззаперечно свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, за яким його визнано винуватим, за обставин встановлених судом.

Отже, судом не встановлено істотних порушень під час досудового розслідування, які б перешкоджали суду прийняти наведені вище докази надані стороною обвинувачення та оцінює їх в цілому як допустимі та належні докази, такі, що зібрані уповноваженими на те особами та у порядку встановленому КПК України. А також ці докази у їх сукупності є достатніми для обґрунтованого висновку суду про доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яке він підлягає покаранню.

Так, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав частково, таку позицію обвинуваченого, суд розцінює не інакше, як намагання пом`якшити свою відповідальність за скоєне.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним злочином середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого на переконання суду можна врахувати часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставин, які б обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Однак, суд не враховує у якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки останній свою вину у вчиненні даного злочину, визнав частково, а також залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не надав необхідної допомоги потерпілій.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції статті, за якою визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Суд не призначає покарання у виді штрафу з огляду на заяви обвинуваченого про те, що ним не відшкодовано шкоду потерпілій, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Наведене вказує про недоцільність призначення покарання у виді штрафу.

Крім того, враховуючи, обставини вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , грубе порушення правил дорожнього руху України, що призвело до вчинення даного кримінального правопорушення, те, що він, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду необхідно призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, з огляду на те, що він вживав заходи спрямовані на часткове відшкодування шкоди, працює та має постійне місце проживання.

Що ж стосується заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 14729 грн., що залишилась невідшкодованою та моральної шкоди на суму 60000 гривень, то його слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, у кримінальному провадженні може бути відшкодована шкода, завдана в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Із заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову слідує, що завдана їй матеріальна шкода включає в себе витрати на лікування, які доведені в судовому засіданні та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

У той же час, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь завданої їй моральної шкоди є такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, оскілки потерпіла ОСОБА_8 зазнала моральних страждань внаслідок вчиненого щодо неї злочину, переживань, страждань через фізичну біль, яку вона відчувала досить довгий проміжок часу, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, тривале лікуванням та пригнічений стан потерпілої з даного приводу.

А тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , враховуючи психологічні (моральні) страждання, які зазнала потерпіла ОСОБА_8 , причинний зв`язок між винними діями обвинуваченого та моральною шкодою завданою потерпілій, суд вважає, що справедливим, співрозмірним та достатнім буде присудження до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначено покарання у виді обмеження волі від відбування якого звільнено з випробуванням та іспитовим строком, що передбачає перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації, розташованого у відповідному районі м.Києва по місцю проживання обвинуваченого, а також те, що він допускав неналежну процесуальну поведінку під час судового розгляду, у вигляді неявок у судові засідання без поважних причин, що свідчить про існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки, а тому з метою забезпечення виконання вироку, до набрання вироком законної сили слід до обвинуваченого застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з позбавленням обов`язку, передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати виннуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням і іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 без погодження з уповноваженим органом з питань пробації не виїжджати за межі України, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації.

Застосувати до ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти обов`язок повідомити суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1974 грн. 70 коп. на користь держави.

Речові докази: автомобіль «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 передати у розпорядження ОСОБА_13 , автомобіль «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 передати ОСОБА_14 , компакт- диск із відеозаписами зберігати в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 14729 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_17 моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн.

В іншій частині позовні вимоги потерпілої ОСОБА_17 залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом 30 діб з дня, наступного після його проголошення, через районний суд.

Суддя