Справа № 133/3337/19 Провадження №11-сс/801/480/2020
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 :
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2020, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2020 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На таке постановлене слідчим суддею рішення скаржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог скарги.

За даною апеляційною скаргою слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано із передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Так, положеннями ч.1 ст.303 цього Кодексу встановлено, що на досудовому провадженні, з-поміж іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора. Згідно зі ст. 306 КПК України скарги на таку бездіяльність розглядаються слідчим суддею місцевого суду, який може прийняти одне з рішень, передбачених ч.2 ст.307 Кодексу, в тому числі, і відмовити в задоволенні скарги.

Частиною третьою ст.392 КПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас у силу приписів положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9-1 частини першої ст.284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, якою було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та начальника СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення не підлягає оскарженню.

Скаржник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року №4-р(II)/2020, згідно з яким положення ч.3 статті 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, є обмеженням конституційного права на судовий захист стосовно гарантій на апеляційний перегляд справи, а отже, є неконституційним.

Однак, на день постановлення ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2020 вищезгадані положення ч.3 ст. 309 КПК України були чинними.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Ці норми кореспондують із нормою ст.58 Конституції України про те, що закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зворотна дія закону (ст.5 КК України) нерозривно повязана із застосуванням ст.4 КК України та залежить від умов, що цей закон скасовує злочинність діяння, помякшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Зважаючи, що вирішення скарги ОСОБА_2 не належить до жодної із цих умов, тому виключається застосування рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальне рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.

Згідно з ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,-

постановила:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2020.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1