ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/642/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1,2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185
ч.2 ст. 186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0003142, №0005165, №0002310, №0003482, №0006253 за апеляційною скаргою прокурора зі змінами внесеними заступником прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балашиха, Московської області, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.11.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;
- 24.03.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі .
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховано з 28.09.2017 року.
На підставі ч.ч.1,5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.09.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Продовжено щодо ОСОБА_7 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Задоволено цивільний позов ОСОБА_10 , стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 421,67грн.
Вирішено питання про судові витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він:
08.12.2013 року близько 15.00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно, з корисливого мотиву , шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , пообіцявши погасити його боргові зобов`язання, перед ломбардом, в якому той заклав золотий ланцюжок, заволодів грошовими коштами в розмірі 300 грн., які належали потерпіломута розпорядився ними на власний розсуд.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

11.06.2017 року близько 15:30 год., знаходячись в Херсонській Обласній клінічній лікарні, яка розташована по вул. Ушакова, 67, перебуваючи у палаті №5, умисно, повторно з корисливого мотиву , таємно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Microsoft G50», вартістю 2000грн., що належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В денний час доби 13 червня 2017 року, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м. Херсон вул.49 Гвардійської дивізії, 10А, умисно, повторно, з корисливого мотиву , таємно, шляхом вільного доступу, викрав упаковку кави «Якобс» вагою 400г., вартістю 286 грн., що належить ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти 1016, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
13.06.2017 року о 22:15 год., перебуваючи в магазині Продукти 495 «АТБ» за адресою: м. Херсон вул.49 ХГД, 10а, умисно, з корисливого мотиву , таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав упаковку кави «Jacobs», вагою 400 грамів, вартістю 238,63грн., що належить ТОВ «АТБ-Маркет» чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
14.06.2017 року біля 12:44 год., перебуваючи в магазині «АТБ» Продукти 1016 за адресою: м.Херсон пр. 200 р. Херсону, 24 г, умисно, повторно, з корисливого мотиву , таємно, шляхом вільного доступу, викрав упаковку кави «Jacobs», вагою 400 грамів, вартістю 238,63грн. , що належить ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти 1016, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У вечірній час доби 14 червня 2017 року, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м. Херсон, пр.200 років Херсону, 24Г, умисно, повторно, з корисливого мотиву , таємно, шляхом вільного доступу, викрав упаковку кави «Якобс» вагою 400г., вартістю 286грн., що належить ТОВ «АТБ-Маркет» Продукти 1016, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
14.06.2017 року біля 13:03 год., перебуваючи в магазині «Фреш» ТОВ «Альянс Маркет» за адресою: м. Херсон пр.200 років Херсону, 28а, умисно, повторно, з корисливого мотиву , таємно, шляхом вільного доступу, викрав упаковку кави «CarteNoire», вагою 200 грамів, вартістю 225,83 грн., що належить ТОВ «Альянс Маркет», чим спричинив ТОВ «Альянс Маркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
15.06.2017 року, близько 09:00 год., знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ-маркет», який розташований за адресою:м.Херсон, вул.Перекопська, буд.177/2, умисно, повторно, з корисливого мотиву, таємно, шляхом вільного доступу з полиць вищезазначеного супермаркету, викрав належне ТОВ «АТБ-маркет» майно, а саме: одну упаковку кави «Jacobs Monarc», масою 400 г., вартістю 272,75грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
15.06.2017 року близько 08:00год., знаходячись у приміщенні комп`ютерного клубу «Альф», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливого мотиву , таємно, шляхом вільного доступу, викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме: мобільний телефон «Nomi i552 Gear Black», вартістю 900,00грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду вказану суму.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
16.06.2017 року, приблизно о 08:00 год., знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, буд.177/2, умисно, повторно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу з полиць вищезазначеного супермаркету, викрав належне ТОВ «АТБ-маркет» майно, а саме: одну упаковку кави «Jacobs Monarc», масою 400 г., вартістю 272,75грн., однак з причин, що не залежали від його волі, виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитись викраденим майном, оскільки пройшовши лінію контролю, був зупинений з викраденим майном охоронцем вказаного супермаркету біля виходу.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як замах на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно.
16.06.2017 року близько 14.00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту «Залізнична», що розташована за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе,11, умисно, повторно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, під приводом телефонного дзвінка шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_14 , заволодів її мобільним телефону «Samsung GT 3530», вартістю 550грн. , із сім картою мобільного оператора ПрАТ «МТС-Україна», НОМЕР_1 на рахунку якого перебували грошові кошти вартістю 100грн., в результаті чого заподіяв матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 650грн. .
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
17.06.2017 року біля 13:50 години, перебуваючи в магазині «АТБ» Продукти 243 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (Р.Люксембург), 21, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрав 2 упаковки кави «Jacobs», вагою 400 грамів кожна, вартістю 238,63грн., що належить ТОВ «АТБ-Маркет»., чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 477,26грн.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В ніч з 26 на 27 червня 2017 року, перебуваючи в кладовій біля кв. АДРЕСА_4 , умисно, повторно з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрав дитячий візок «Chiko», вартістю 2350грн. та дитячу коляску «ZippyRіо», вартістю 3650грн., що належить ОСОБА_15 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6000грн.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
15.09.2017 року близько 15:10 год., перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_5 , умисно, повторно з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, відкрито, без застосування фізичного насильства, відкрито для оточуючих, шляхом ривку з рук неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволодів мобільним телефоном марки Samsung GTC-3530, що у цей час перебував у його користуванні, вартістю 421грн. 67коп., тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 , матеріальний збиток на вказану суму.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить змінити вирок в частині призначення покарання, викласти цю частину в наступній редакції: ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:
-за ч.1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначити покарання у виді 2 років обмеження волі, вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, відповідно до вимог ст. 72 КК України, виконувати самостійно.
-за ч.2 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. В решті вирок залишити без змін.
Не оспорює вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та фактичних обставин кримінального провадження
Вважає вирок незаконним і таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року за ч.2 ст. 190 КК України, а злочини, у вчиненні яких його визнано винуватим вироком , що оскаржується, скоєні обвинуваченим у 2013 та 2017 роках, тобто як до, так і після ухвалення оскаржуваного вироку.
Суд визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів за ч.1 ст. 70 КК України, без застосування ч.4 ст. 70 КК України та за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, чим допустив неправильне застосування вимог кримінального закону, що на думку прокурора, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
До початку апеляційного розгляду заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_9 вніс зміни до апеляційної скарги прокурора.
Вказує на те, що суд неправильно застосував положення ст. 70 КК України при призначенні покарання та безпідставно не призначив покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того, суд не врахував суд положення ст. 416 КПК України та застосував до ОСОБА_7 більш суворий захід примусу на підставі ст. 71 КК України, ніж йому було визначено попереднім вироком від 05.06.2018 року, який було скасовано з підстав істотного порушення вимог КПК.
Посилається апелянт і на те, що у вступній частині вироку, неправильно зазначено дату народження ОСОБА_7 .
Просить у вступній частині вироку вказати дату народження ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У резолютивній частині вироку вказати, що ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ленінським районним судом м. Миколаєва від 24.03.2017 року призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. За ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України - покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги зі змінами.
Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 поклалися на розсуд суду.
Потерпілі, та представники потерпілих в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не подавали.
Їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду, згідно положень ч 4 ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч.1, 2 ст. 190; ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185; ч.2 ст. 185; ч.2 ст. 186 КК України, а тому вирок в цій частині відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України не переглядається в апеляційному порядку.
Вид та міра призначеного судом покарання за кожен злочин окремо прокурором також не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.
Із приписів ст. 70, 71 КК України та правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 25.06.2018 року у справі № 511/37/16-к вбачається, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.11.2016 року, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2, ч.1 ст. 76 КК України.

Із фактичних обставин кримінального провадження слідує, що злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України ОСОБА_7 скоїв до постановлення попереднього вироку від 24.03.2017 року.

За таких обставин, після призначення покарання за ч. 1 ст. 190 КК України суд мав визначити покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України.

Інші злочини, обвинуваченим скоєні у проміжку часу, починаючи з 11.06.2017 року по 15.09.2017 року, тобто після ухвалення попереднього вироку суду від 24.03.2017 року щодо ОСОБА_7 .
За таких обставин, суд мав призначити покарання за кожен злочин, вчинений після ухвалення попереднього вироку від 24.03.2017 року, потім за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст. 70 КК України, а після цього за сукупністю вироків у відповідності до приписів ч.1 ст. 71 КК України.
Проте суд зазначених вимог закону не дотримався, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Крім того, поза увагою суду залишилися приписи ст. 416 КПК України, згідно яких при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2018 року ОСОБА_7 було призначене покарання : за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки; за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки; за ч. 1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком два роки; за ч. 2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 70 ч.1 та ст. 70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року та визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання строком на 4 роки 3 місяці.
Цей вирок ухвалою від 06.06.2019 року було скасовано апеляційним судом з підстав істотного порушення вимог КПК із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Висновків щодо м`якості призначеного судом покарання апеляційним судом зроблено не було.
Натомість, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у за ст. 71 КК у виді 5 років позбавлення волі, чим допустив істотне порушення вимог КПК.
Вирок суду першої інстанції підлягає зміні з підстав, визначених п. 3,4 ч. 1 ст. 409, 413 КПК України в частині призначеного покарання.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 ухилявся від органу досудового розслідування та суду, що підтверджено відповідними процесуальними рішеннями, та вчинив нові злочини середньої тяжкості, враховуючи положення ч.2,3 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України не закінчився.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги лише ухвалені відносно ОСОБА_7 вироки, які були предметом дослідження суду першої інстанції, зважаючи на положення ст. 88, 91 КПК.

Питання про застосування покарання за наявності інших вироків, що не були надані прокурором до суду першої інстанції має бути вирішено у порядку виконання вироків за правилами ст. 537-539 КПК.

Допущена судом у вироку описка у даті народження ОСОБА_7 підлягає усуненню судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України.

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 404,405, 409, 413,419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами внесеними заступником прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ленінським районним судом м. Миколаєва від 24.03.2017 року вважати ОСОБА_7 засудженим за сукупністю злочинів до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вважати засудженим ОСОБА_7 :
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим за сукупністю злочинів до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 року та вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4