№ 1-кп/243/266/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

- обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001451 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, який фактично мешкає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

09.02.2004 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 25.02.2004 року;

16.03.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Вирок набрав законної сили 01.04.2005 року;

09.10.2007 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців. Вирок набрав законної сили 24.10.2007року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2019 приблизно о 00 годині 25 хвилин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились біля магазину «Беліссімо», який розташований за адресою: м. Слов`янськ, вул. Залізнична, буд. 24а, де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Беліссімо», що розташовується за адресою: м. Слов`янськ, вул. Залізнична, буд. 24а, приблизно о 00:30 годині 13.07.2019 року, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, завдав кулаком лівої руки 1 удар в ділянку нижньої щелепи. Після чого, продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу наніс кулаком правої руки 1 удар в ділянку підборіддя потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було спричинено відкритий двобічний перелом нижньої щелепи, струс головного мозку які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21 доби.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутого йому обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю та пояснив, що 13.07.2019 року, біля 00-30год., він йшов разом з дружиною та дитиною біля магазину Беліссімо по вул. Залізничній м. Слов`янська, де перебував потерпілий з друзями. Потерпілий з його дружиною почали гучно сваритися, на що він підійшов наніс два удари потерпілому у нижню щелепу та у підборіддя. Щиро кається, просив суд суворо не карати. Позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди визнає у повному обсязі, про відшкодування моральної шкоди визнає на суму 10000 грн.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий пояснив, що 13.07.2019 року, біля 00-30 год. По вул. Зарічній м. Слов`янська, він зустрів обвинуваченого з його родиною Під час розмови з дружиною обвинуваченого між ними виник спір, вони почали голосно з`ясовувати відносини. Одразу підійшов обвинувачений та наніс йому один удар у нижню щелепу та один удар у підборіддя. Не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001451, з якого слідує, що 13.07.2019 року до ЄРДР внесені відомості про спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

З висновку судово-медичної експертизи № 283 від 06.08.2019 року, вбачається, що виявлені у ОСОБА_4 двобічний перелом нижньої щелепи, струс головного мозку утворилися від ударної дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потребують для свого загоєння термін понад 21-го доби.

З протоколу слідчого експерименту від 24.07.2019 року, за участю свідка ОСОБА_6 , останній пояснив та показав при яких саме обставинах ОСОБА_5 наніс два удари в обличчя потерпілого ОСОБА_4 ..

З протоколу слідчого експерименту від 24.07.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній пояснив та показав, як саме ОСОБА_5 наніс йому два удари, один з яких в нижню щелепу, другий в підборіддя.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2019 року за участю потерпілого, останній впізнав на фото №2 чоловіка, який наніс йому удари і якого він бачив біля магазину Беліссімо . За довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото №2 зображений ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2019 року за участю свідка ОСОБА_6 , останній впізнав на фото №3 чоловіка, якого він бачив біля магазину Беліссімо. За довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото №3 зображений ОСОБА_5 .

З висновку судово-медичної експертизи № 314 від 20.08.2019 року, вбачається, що можливо виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 при обставинах, на які вказує він та ОСОБА_6 під час проведення слідчих експериментів.

З протоколу слідчого експерименту від 23.08.2019 року, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_5 розповів та продемонстрував, як 13.07.2019 року, приблизно о 00-30 год. Наніс два удари кулаком в нижню щелепу та підборіддя потерпілого.

З висновку судово-медичної експертизи № 340 від 28.08.2019 року, вбачається, що не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту 23.08.2019 року.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, а саме показів свідків, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Одночасно усудовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно погоджується на відмову у дослідженні показань свідків, щодо обставин, які ними не оспорюються. Суд роз`яснив обвинуваченому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він, потерпілий і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, о спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, на даний час офіційно не працевлаштований, має двох малолітніх дітей 2009 року народження та 2018 року народження, позицію потерпілого, якій не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та в даному випадку можливо застосувати норми статті 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, надавши йому час на виправлення.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що обвинуваченим спричинено потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілим понесено витрати на лікування. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1608грн.41коп. підлягають задоволенню, оскільки вказана матеріальна шкода спричинена внаслідок протиправних дій обвинуваченого та витрати підтверджено.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого з обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» - відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В той же час, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпілий обґрунтовує негативними змінами у його житті, негативними переживаннями та спогадами, тривогою, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя.

Таким чином, суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, приходить до переконання про часткового задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 10000 грн., розмір якої визнає й сам обвинувачений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом трьох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІНН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 1608 (одна тисяча шістсот вісім) грн. 41коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1