Номер провадження: 11-сс/813/824/20
Номер справи місцевого суду: 502/30/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Кілійського районного суду Одеської області апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000641 від 02 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Килійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 08.06.2020 року, із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126 120 гривень.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або зменшити розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 обґрунтував тим, що кримінальна справа відносно нього сфальсифікована, підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України не обґрунтована, оскільки слідчий суддя не допитав потерпілу ОСОБА_10 , яка б спростувала факт незаконного проникнення ОСОБА_8 до її будинку.

Крім того, ОСОБА_8 вважає необґрунтованим ризик його переховування від органів досудового розслідування, оскільки він їздив до міста Чорноморська на роботу.

Крім того, ОСОБА_8 просив призначити розгляд кримінального провадження в іншому районному суді, окрім Кілійського районного суду Одеської області, оскільки на його думку, судді вказаного суду мають до нього упереджене ставлення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України є обґрунтованою.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що приблизно о 18:00 годині 01.12.2019 року проник до будинку АДРЕСА_1 , що належить громадянці ОСОБА_10 та мав намір таємно викрасти належне останній майно, однак був помічений громадянами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тому розуміючи, що його протиправні дії будуть викриті вищевказаними особами, з метою не бути затриманим на місці вчинення злочину, розбив вікно у будинку та покинув місце злочину, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому злочин не було закінчено з причин, що залежали від його волі.
Своїми діями ОСОБА_8 намагався спричинити матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 760 гривень 66 копійок.
30 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 08 червня 2020 року, та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 126 120 гривень.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 01.02.2019 року; (а.с.13)
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.12.2019 року; (а.с.14)
- протоколом огляду місця події від 01.12.2019 року; (а.с.11-12)
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.12.2019 року; (а.с.23-24)
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 19.12.2019 року; (а.с.25-26)
- висновком експерта від 06.12.2019 року № 513 ТГ; (а.с.15-21)
- висновком експерта від 18.12.2019 року № 1109-Д; (а.с. 37-47)
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 20.12.2019 року; (а.с.27-29)
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 20.12.2019 року; ( а.с.30-34)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 18.02.2019 року; (а.с.33-34)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 18.12.2019 року; (а.с.35-36)
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи наведене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду також підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_8 перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.
Разом з тим, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи підозрюваного про те, що він не переховувався від органів досудового розслідування, а поїхав в інше місто на роботу, оскільки до апеляційної скарги не додано будь-яких документів, що підтверджують працевлаштування ОСОБА_8 .
Апеляційний суд вважає наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_8 відомо їх місце проживання,що дає підстави та розумні підозри вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою змінити їх показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підтверджується характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_8 , який, знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, а тому обґрунтовано доведено наявність ризику вчинення в майбутньому ОСОБА_8 іншого корисливого злочину.
Крім цього, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що ризик вчинення підозрюваним іншого корисливого злочину також підтверджується тим, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував положення ст. 5 Конвенції Про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якими, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.2) ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126 120 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.
При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, суд при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого повинен враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Судом, враховуючи винятковий характер справи, виправдано корегування суми для звільнення під заставу з рівнем передбачуваної відповідальності для забезпечення того, щоб винні не мали стимулу уникати правосуддя і знехтувати заходами безпеки. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 про відсутність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_8 про передачу кримінального провадження до іншого районного суду, оскільки на його думку, судді Кілійського районного суду Одеської області мають до нього упереджене ставлення, апеляційний суд зазначає, що у разі, якщо підозрюваний має недовіру до суду, він має право заявити відвід суддям за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі завершено і обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 був направлений для розгляду по суті до Кілійського районного суду Одеської області.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що питання щодо доцільності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою має вирішуватись судом під час підготовчого судового засідання.
Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 30 квітня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126 120 гривень, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000641 від 02 грудня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4