Справа215/3903/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представників потерпілої
адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисників, адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000659 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.12.2015 р. за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, мас на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює заступником директора благодійного фонду «Злачні пажиті», депутата Криворізької міської ради, раніше не судимого, проживаючого за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2015 приблизно о 09.00 годині ОСОБА_7 , керуючи власним автомобілем «Dacia Solenza» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Мусоргського з боку вул.Тимірязєва в напрямку вул. Стасова в Тернівськом районі міста Кривого Рогу.

В цей же час, у попутному із водієм ОСОБА_7 напрямку, виконуючи перевезення пасажирів по міському маршруту № 230 в крайній правій смузі, рухався автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 в салоні якого, зокрема, серед інших пасажирів знаходилась ОСОБА_13 .

В ході подальшого руху вказаних транспортних засобів, водій ОСОБА_7 , продовжуючи рухатись в крайній лівій смузі, знаходячись навпроти будинку №35 та маючи об`єктивну можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом праворуч завчасно, не зайнявши відповідне крайнє праве положення, раптово почав виконувати маневр повороту праворуч в напрямку заїзду до дворової території зазначеного будинку, чим грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. згідно з якими:

«п. 10.1. - Перед початком руху, персстроюванням га будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

«п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою».

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 вимог зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, виконання яких-виключало б настання дорожньо- транспортної події, водій ОСОБА_14 , уникаючи зіткнення, застосував екстрене гальмування, при якому в салоні керованого ним автобусу відбулося падіння пасажира ОСОБА_13 .

В результаті дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому шийки лівого стегна зі зміщенням, що призвело до формування хибного суглоба з порушенням функції ходи, після травматичної контрактури лівого тазостегнового суглобу значного ступеню. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою постійної втрати загальної працездатності більше 1/3. Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

1.Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав, вказує, що зранку 08.12.2015 р. на автомобілі «Dacia Solenza» рухався по вул.Тимірязєва, здійснив поворот наліво на вул.Мусоргського та в районі зупинки транспорту «вул.Мусоргського», завчасно переконавшись у відсутності транспортних засобів, здійснив маневр повороту направо в бік вул.Альпійська, де припаркував транспортний засіб біля будинку своїх батьків. Через приблизно 1,5 години, коли він вийшов до свого автомобіля, до нього підійшов працівник поліції, та повідомив, що під час повороту на вул.Альпійська, він створив перешкоду в русі маршрутному таксі, в салоні якого від екстреного гальмування впала та травмувалася жінка. Заїзд на вул.Альпійська розташований відразу за зупинкою «вул.Мусоргського», в районі вказаної зупинки він бачив декілька мікроавтобусів, але ніяких перешкод в русі для них не створював.

Винуватим себе не визнає, та не згоден на застосування до нього закону про амністію.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що разом з мамою ОСОБА_13 рухалися в маршрутному таксі №230. Матір сиділа на одинарному сидінні праворуч, а вона сиділа навпроти на лівій стороні. В районі вул.Мусоргського відчули сильне гальмування, від якого матір впала вперед, а вона різко вперлася в переднє сидіння. Автобус зупинився, викликали швидку, та матір доставили в лікарню. Після проведеного лікування, яке частково оплатили власник мікроавтобуса та ОСОБА_7 , матір спочатку могла пересуватися за допомогою «ходунків», але на час надання свідком пояснень в судовому засіданні, пересуватися не може.
Свідок ОСОБА_12 , водій мікроавтобуса «Mercedes-Benz 312D» пояснив, що він розпочав рух від зупинки транспорта «вул.Мусоргська», рухався в правій смузі, коли автомобіль «Dacia Solenza» під керуванням ОСОБА_7 провів обгін мікроавтобуса, після чого здійснив різкий маневр повороту вправо, створивши перешкоду для руху. З метою уникнення зіткнення, він здійснив екстрене гальмування, від чого пасажир ОСОБА_13 , яка сиділа на пільговому місці для інвалідів, впала і отримала перелам. Водій автомобіля «Dacia Solenza», який був одягнений в куртку червоного кольору, зупинився після заїзду на прилеглу територію, разом з ним з автомобіля вийшов пасажир. На місце події були викликані автомобіль «швидкої» та поліція, після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_7 був зупинений працівником поліції. В ході досудового розслідування з ним проводився слідчий експеримент в ході якого він уточнив на місці обставини ДТП. Перед виїздом автобус оглядався механіком по стандартній процедурі, перевірялися справність світла, гальм. Поручень попереду місця для інваліда в автобусі на час ДТП був відсутній, оскільки не передбачений заводом виготовником. Власник отримав відповідні дозволи на перевезення, але після ДТП по вказівці слідчого, поручень був встановлений власником додатково.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_15 , то він сидів в мікроавтобусі зліва на другому ряду від водія. Коли автобус від`їхав від зупинки «вул.Мусоргського», набрав швидкість близько 40 км.год., то він бачив як автомобіль «Dacia Solenza» синього кольору обігнав автобус, та здійснив різкий поворот вправо. Водій автобуса різко загальмував, від чого літня жінка, яка сиділа на передньому одинарному сидінні праворуч, впала вперед в район виходу. Він почав допомагати жінці підвестися, але бачив як легковик заїхав у двір дев`ятиповерхового будинку, де зупинився.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що знаходився на передньому сидінні мікроавтобуса, тому бачив дорожню обстановку попереду, бачив як автомобіль «Dacia Solenza» синього кольору обігнав автобус, та водій легковика раптово здійснив різкий поворот вправо в напрямок заїзду у двір. Водій автобуса встиг різко загальмувати, уникнувши зіткнення, але в салоні автобуса впала жінка, яка сиділа на передньому одинарному сидінні праворуч.

Свідок ОСОБА_17 засвідчив, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 , зранку стояв на балконі дев`ятого поверху та бачив як маршрутний автобус почав рух від зупинки транспорту «вул.Мусоргського», та різко загальмував, оскільки автомобіль Дачія повертав праворуч та створив йому перешкоду для руху.
Згідно пояснень свідка ОСОБА_18 , поліцейського патрульної поліції, то 08.12.2015 р. зранку він отримав виклик про ДТП на вул.Мусоргського. Прибувши на місце, від водія мікроавтобуса дізнався про обставини пригоди, що потерпілу ОСОБА_13 увезла «швидка», виявив авто «Dacia Solenza», яке стояло на парковці біля багатоповерхівки неподалік місця пригоди. Згодом до автомобіля вийшов водій в «червоній» куртці, та він зупинив автомобіль під керуванням як виявилося ОСОБА_7 при виїзді з парковки на вул.Мусоргського.

Свідок ОСОБА_19 , який працює механіком ВАТ «Приваттранс» пояснив, що перевіряв технічний стан мікроавтобуса перед виїздом, автобус був справний, тому він допустив водія ОСОБА_12 до виїзду. Облаштування поручня, який огороджує пасажира від сходів, не передбачено заводом, автобус мав дозволи на перевезення пасажирів, та він як механік, не має відношення до встановлених стандартів, які перевіряє організація яка видає ліцензії на перевезення. Незважаючи на це, він був підданий адміністративному стягненню за ст.128 ч.1 КУпАП постановою від 17.08.2016 р.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що є володільцем мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D», власником якого є ОСОБА_21 , та має право на розпорядження транспортним засобом, уклав договір оренди мікроавтобуса з ВАТ «Приваттранс» яке є перевізником. Автобус не був обладнаний поручнем, який огороджує пільгове місце від сходів. Від водія ОСОБА_12 він дізнався, що в результаті екстреного гальмування з пільгового місця на сходи впала літня жінка, він допоміг потерпілій в лікарні, та на вимогу слідчого, після події ДТП встановив поручень.

Свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_23 пояснили, що на запрошення слідчого, як поняті в грудні 2015 р. приймали участь в огляді місця події. Слідчий проводив заміри місця розташування транспортних засобів, вимірював гальмівний шлях мікроавтобуса по слідам від коліс. В салоні мікроавтобуса на час огляду, не було огородження переднього правого сидіння пасажира.

Свідок слідчий ОСОБА_24 дав пояснення про хід досудового розслідування по кримінальному провадженню, що всі вихідні дані, які отримані в результаті допиту свідків, протоколу огляду та проведенні слідчих експериментів, були задані на вирішення судово-автотехнічної експертизи. Технічна експертиза мікроавтобуса була призначена, але не проведена, оскільки мікроавтобус з часу ДТП до його арешту, перебував в експлуатації.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що перебувала як пасажир в салоні автомобіля «Dacia Solenza» 08.12.2015 р. Автомобілем керував її чоловік ОСОБА_7 , та за дорожньою обстановкою вона не спостерігала. Чоловік проїхав повз зупинку транспорту «вул.Мусоргського», без всяких пригод повернув праворуч на вул.Альпійська, де припаркував автомобіль. Пізніше зі слів поліцейського виявилось, що вони учасники ДТП, але вказане не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_26 кореспондент «Першого міського каналу» пояснив, що після події ДТП мав бесіду з ОСОБА_7 в Покровському відділенні поліції. ОСОБА_7 переконливо стверджував, що перебував за кермом автомобіля «Дачія», але учасником ДТП не був.

2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.
Протокол огляду місця події від 08.12.2015 р. а.с.2-10 т.2 проведеного слідчим ОСОБА_24 по якому ширина проїзної частини вул.Мусоргського в напрямку руху мікроавтобуса становить 7,1 метра (14,6 м. в обох напрямках), слід гальмування правого заднього колеса мікроавтобуса довжиною 5,6 метра починається на відстані 7.0 метрів за електроопорою №33 в напрямку руху автобуса, та на відстані 1,9 метра від правого краю проїзної частини. Відстань від електроопори №33 до повороту на вул.Альпійська становить 21,2 метри, до задніх коліс мікроавтобуса до закінчення сліду гальмування 12,5 м. Транспортні засоби «Dacia Solenza» та «Mercedes-Benz 312D» механічних пошкоджень не мають.
Постанову про залучення мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D» як речового доказу по справі, та його повернення власнику після огляду 10.12.2015 р. а.с.28 т.2.
Протокол огляду мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D» 28.12.2015 р. яким зафіксовано обладнання пасажирського сидіння огорожею а.с.36-40 т.2.

Протокол слідчого експерименту від 18.12.2015 р. а.с.178-181 т.2., який проведено зі свідком ОСОБА_12 , з метою уточнення пояснень свідка на місці ДТП. Встановлено місце розташування мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D» з якого водій ОСОБА_12 з місця водія вказував на обставини ДТП. Вказане місце розташовано за 1.0 метр до електроопори №33, на відстані 1,9 метри від правого краю проїзної частини.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 від 18.12.2015 р. а.с.182-185 т.2., в ході якого ОСОБА_16 аналогічно водію ОСОБА_12 показав місце початку маневру повороту праворуч автомобілем «Dacia Solenza», швидкість руху автомобіля, та відстань в 20,5 метра яку автомобіль подолав за 2,6 сек.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 18.12.2015 р. а.с.186-188 т.2., в ході якого ОСОБА_15 з свого місця пасажира показав, що мікроавтобус рухався ближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю приблизно 40 км.год., на відстані 1,9 м. від правого краю.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_17 , який аналогічно свідкам ОСОБА_12 і ОСОБА_16 показав на статистичному автомобілі, початок маневру легковика вправо, що автомобіль «Dacia Solenza» відстань в 20,5 метра по дузі подолав за 2,6 сек.

Висновки автотехнічних експертиз НДЕКЦ від 25.12.2015 р., 07.06.2016 р., 13.07.2016 р., а.с.197-200, 206-207, 215-221 т.2, по яким дії водія автомобіля «Dacia Solenza» не відповідали вимогам п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а застосування екстреного гальмування водієм ОСОБА_12 стало необхідним, для запобігання зіткненню.

Висновки автотехнічних експертиз НДЕКЦ від 25.07.2016 р. №19/10.1-115, №23861-16, а.с.230-234, 239-245 т.2, за якими пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в частині швидкості руху мікроавтобуса, його розташування в момент початку маневру автомобілем «Dacia Solenza» не позбавлені технічного сенсу.

Висновки основної та додаткової судово-медичних експертиз від 22.12.2015 р. та 11.04.2016 р. якими встановлена ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_13 а.с.168-170, 173-174 т.2.

Пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 які підтверджують участь ОСОБА_7 в події ДТП та інші докази.

3. Докази, на які посилається сторона захисту.
Сторона захисту просить виправдати ОСОБА_7 , оскільки його винуватість не підтверджується належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, та навпаки невинуватість ОСОБА_7 підтверджується новими доказами наданими самостійно стороною захисту, зокрема висновком Полтавського відділення ХНІІСЕ ім.засл. проф. М.С.Бокаріуса від 21.05.2019 р. а.с.225-236 т.5. Так згідно вказаного висновку пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в частині механізму ДТП, тобто розташуванню транспортних засобів «Mercedes-Benz 312D» та «Dacia Solenza» під час маневру, часу за який автомобіль «Dacia Solenza» подолав відстань до повної зупинки мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D» з технічної точки зору неспроможні. З за неспроможності пояснень, неможливо встановити експертним шляхом, чи створив водій ОСОБА_7 своїми діями небезпеку для руху.

Крім того стороною обвинувачення та судом не проведена технічна експертиза мікроавтобуса «Mercedes-Benz 312D».

В письмовій промові в судових дебатах, сторона захисту вказує на недопустимість доказів:

1.Витягу з ЄРДР від 08.12.2015 р., оскільки сумнівним є час повідомлення про злочин в журналі обліку Тернівського ВП, зазначений час повідомлення не вказаний згідно рапорту чергового відділення поліції ОСОБА_27 а.с.11-12 т.2.

2.Доручення начальника відділення Криворізького ВП ОСОБА_28 на слідчого ОСОБА_24 на проведення досудового розслідування а.с.13 т.2, оскільки незрозуміло яким чином керівник органу досудового розслідування надав вказане доручення слідчому.

3.Протоколи огляду: від 08.12.2015 р., 28.12.2015 р. а.с.2-10, 36-47 т.2, протоколи слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 а.с.178-192 т.2. Так всупереч ст.105 КПК України додатки до протоколів, зокрема фототаблиці до протоколів не засвідчені підписами учасників огляду, та підписами понятих, відсутнє посилання на технічний засіб яким вказана фотозйомка проводилась, що тягне визнання недопустимим протоколів огляду та слідчих експериментів в цілому. Всупереч ст.104 КПК України не зазначено особу, яка проводить огляд.

4.Постанову слідчого про визнання мікроавтобусу речовим доказом від 10.12.2015 р. та розписку ОСОБА_20 про прийняття мікроавтобусу на зберігання а.с.28-29 т.2., оскільки в матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді також від 10.12.2015 р. про арешт мікроавтобусу а.с.32-33 т.2. Незважаючи на ухвалу слідчого судді про арешт, автобус продовжив експлуатуватися, що призвело до неможливості технічної експертизи вказаного транспортного засобу.

5.Протокол огляду мікроавтобусу від 22.08.2016 р. проведено слідчим ОСОБА_29 , який не входив до групи слідчих а.с.34 т.2.

6.Викопіювання з мережі Інтернет стосовно ОСОБА_7 а.с.67-68 т.2 не має доказового значення.

7.Доручення оперативному підрозділу та протоколи тимчасового доступу до інформації ПрАТ «Київстар» а.с.92, 96-99, 106-111 т.2. Так уповноважений на отримання доказів був слідчий ОСОБА_24 , та вказаний слідчий не міг уповноважити працівників оперативного підрозділу на проведення огляду та вилучення цих доказів.

8. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 та диск з відеозаписом повідомлення про підозру а.с.1-2, 22-23 т.3. Так повідомлення про підозру депутату місцевої ради повинно здійснюватись керівником відповідної регіональної прокуратури відповідно до ст.481 ч.1 п.1 КПК України. Всупереч закону повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 не прокурором Дніпропетровської області ОСОБА_30 , а слідчим ОСОБА_24 .

9.Постанови слідчого про призначення судово-автотехнічних експертиз, та висновки всіх судово-технічних експертиз наданих стороною обвинувачення. В постановах не зазначено момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_31 , протоколи слідчих експериментів зі свідками містять інформацію з різними відстанями. Висновком експертизи від 21.05.2019 р. наданою стороною захисту, пояснення свідків, які взяті за основу експертом, визнані технічно неспроможними.

Відповідно до ст.62 Конституції України всі вказані сумніви повинні тлумачитись на користь обвинуваченого, та вирок суду не може ґрунтуватися не припущеннях.

4.Висновки суду.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Частина друга статті 286 КК України, інкримінована ОСОБА_7 передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за умов:

1.Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом;

2. Наявності причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху, та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_7 і дружина обвинуваченого ОСОБА_25 підтверджують, що обвинувачений керував власним автомобілем «Dacia Solenza» 08.12.2015 р. зранку о 09.00 год. по вул.Мусоргського, та здійснював правий поворот на вул.Альпійська, що збігається з часом та місцем дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом «Mercedes-Benz 312D» який перевозив пасажирів по маршруту №230.

Свідок ОСОБА_18 зупинив автомобіль «Dacia Solenza» невдовзі після ДТП, водієм вказаного автомобіля виявився обвинувачений ОСОБА_7 , який був учасником огляду місця дорожньо-транспортної пригоди а.с.2-10 т.2.

Поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , підтверджується, що в салоні мікроавтобуса «Mercedes-Benz 312D», від різкого гальмування впала потерпіла ОСОБА_13 , отримавши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою постійної втрати загальної працездатності більше 1/3, згідно висновків основної та додаткової судово-медичних експертиз від 22.12.2015 р. та 11.04.2016 р. у вигляді закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому шийки лівого стегна зі зміщенням, що призвело до формування хибного суглоба з порушенням функції ходи, після травматичної контрактури лівого тазостегнового суглобу значного ступеню а.с.168-170, 173-174 т.2.

Свідки ОСОБА_12 водій мікроавтобуса, свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_15 як пасажири, а також свідок ОСОБА_17 який проживає в будинку поряд з місцем ДТП, бачили як автомобіль «Dacia Solenza» під керуванням як виявилося ОСОБА_7 , здійснив обгін мікроавтобуса «Mercedes-Benz 312D», який розпочав рух від зупинки транспорту «вул.Мусоргського», та здійснив маневр повороту направо на вул.Альпійська. В результаті вказаного маневру, була створена перешкода для руху мікроавтобуса, водій якого був змушений здійснити екстрене гальмування.

Вказаними доказами спростовуються твердження обвинуваченого про його непричетність до події ДТП.

Протоколом огляду місця події від 08.12.2015 р. а.с.2-10 т.2 проведеного слідчим ОСОБА_24 встановлений слід гальмування правого заднього колеса мікроавтобуса «Mercedes-Benz 312D» довжиною 5,6 метра, який починається на відстані 7.0 метрів за електроопорою №33, та на відстані 1,9 метра від правого краю проїзної частини. Відстань від електроопори №33 до повороту на вул.Альпійська становить 21,2 метри, тобто за 13,2 метри (21.2 м. 7 м.) перед поворотом на вул.Альпійська, водій ОСОБА_12 здійснив екстрене гальмування.
З метою уточнення пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 на місці ДТП, були проведені слідчі експерименти.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 18.12.2015 р. а.с.178-181 т.2., зі свідком ОСОБА_12 , то водій статистичного автомобіля тричі проїхав по відміченій на дорожньому покритті свідком ОСОБА_12 траєкторії руху автомобіля «Dacia Solenza». Місце початку виконання маневру зміщення праворуч автомобіля «Dacia Solenza» розташовано на відстані 4,9 метра від правого краю проїзної частини, та на відстані в 1,7 метра за електроопорою №33. По дузі статистичний автомобіль проїхав 20,5 метра до заїзду на вул.Альпійська за поясненнями свідка в середньому за 2,6 сек.

В ході протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 від 18.12.2015 р. а.с.182-185 т.2., то ОСОБА_16 аналогічно водію ОСОБА_12 показав місце початку маневру повороту праворуч автомобілем «Dacia Solenza» (4,9 метри від правого краю), швидкість руху автомобіля, та відстань в 20,5 метра яку вказаний автомобіль подолав за 2,6 сек.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 18.12.2015 р. а.с.186-188 т.2., то ОСОБА_15 з свого місця пасажира показав, що мікроавтобус рухався ближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю приблизно 40 км.год., на відстані 1,9 м. від правого краю. Вказав місце на повороті на вул..Альпійська на відстані 18,4 метри за електроопорою №33, де він побачив автомобіль «Dacia Solenza» в момент зупинки автобуса після гальмування.

В ході протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_17 , то вказаний свідок з балкона 9-го поверху, як виявилось з чіткою видимістю транспортних засобів, аналогічно свідкам ОСОБА_12 і ОСОБА_16 показав на статистичному автомобілі, початок маневру легковика вправо, що автомобіль «Dacia Solenza» відстань в 20,5 метра по дузі подолав за 2,6 сек.

Тобто при ширині проїзної частини в 7,1 метр в одному напрямку, водій ОСОБА_7 почав маневр повороту праворуч з відстані 4,9 метра від правого краю проїзної частини, не зайнявши праве крайнє положення.

Дані отримані в ході протоколу огляду місця події, та слідчих експериментів були задані на вирішення автотехнічних експертиз.

Висновками автотехнічних експертиз НДЕКЦ від 25.12.2015 р., 07.06.2016 р., 13.07.2016 р., а.с.197-200, 206-207, 215-221 т.2, встановлено, що дії водія автомобіля «Dacia Solenza» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, оскільки перед здійсненням маневру повороту праворуч на прилеглу до проїзної частини траєкторію, водій автомобіля «Dacia Solenza» повинен був завчасно зайняти відповідно до запланованого маневру крайнє положення на проїзній частині, а перед початком маневру повинен був впевнитися в тому, що здійснюючи маневр, він не створить небезпеки, або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Для встановлення рівня небезпеки для водія ОСОБА_12 , відповідності його дій п.12.3 Правил, експертним шляхом визначений коефіцієнт небезпеки (Кн) для вказаного водія, виходячи зі швидкості мікроавтобуса 40 км.год., фактичного зупиночного шляху мікроавтобуса, його віддаленості від місця початку маневру автомобіля «Dacia Solenza», та визначено, що застосування екстреного гальмування водієм ОСОБА_12 стало необхідним для запобігання зіткненню.

Висновками автотехнічних експертиз НДЕКЦ від 25.07.2016 р. №19/10.1-115, №23861-16, а.с.230-234, 239-245 т.2, встановлено, що пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в частині швидкості руху мікроавтобуса, його розташування в момент початку маневру автомобілем «Dacia Solenza» не позбавлені технічного сенсу, а порушення водієм ОСОБА_7 п.10.1, 10.4. Правил дорожнього руху України, стали причиною для необхідності екстреного гальмування водієм ОСОБА_12 та знаходяться з цими діями в прямому причинному зв`язку.

Згідно п.п.10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч…водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Дослідженими доказами судом встановлено, що водій ОСОБА_7 виконував маневр повороту праворуч не з крайнього правого положення, оскільки справа від нього в попутному напрямку рухався мікроавтобус «Mercedes-Benz 312D», який перевозив пасажирів. Тому у вказаному випадку, на думку суду, відсутні будь які причини які при належній увазі, незначній швидкості руху транспортних засобів, вказаних дорожніх умовах, при завчасному виявленні мікроавтобуса на проїзній частині, перешкоджали водієві ОСОБА_7 запобігти зіткненню.

Зазначеним підтверджується порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 як особою, яка керувала транспортним засобом.

Суд критично ставиться до висновку Полтавського відділення ХНІІСЕ ім.засл. проф. М.С.Бокаріуса від 21.05.2019 р. а.с.225-236 т.5, на який посилається сторона захисту. Так згідно вказаного висновку пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в частині механізму ДТП, як вказувалось, з технічної точки зору неспроможні. З за неспроможності пояснень, неможливо встановити експертним шляхом, чи створив водій ОСОБА_7 своїми діями небезпеку для руху.

Але, по перше: вказаний експертний висновок є одним із доказів в сукупності досліджених судом доказів, а по друге: як встановлено судом, вказаний висновок суперечить іншим доказам у вказаному кримінальному провадженні.

Так, експертом ХНІІСЕ ОСОБА_32 в вихідних даних дослідницької частини вказаної експертизи а.с.226 (зв.) т.5 зазначено, що в момент маневру автомобіля «Dacia Solenza» праворуч, передній габарит автобуса «Mercedes-Benz 312D», знаходився на відстані 1 м перед повздовжнім орієнтиром (електроопорою № 330).

Однак зазначені вихідні дані, суперечать дослідженим судом доказам. Так згідно протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 , як вказувалося судом, то місце початку виконання маневру зміщення праворуч автомобіля «Dacia Solenza», як зазначає свідок, розташовано на відстані в 1,7 метра за електроопорою №33.

В протоколі вказаного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 а.с.178-181 т.2., зазначено : «….Для початку, водієві статичного автомобіля свідок ОСОБА_12 пояснив приблизну траєкторію руху, і місцезнаходження автомобіля в момент зупинки автобусу. Далі свідок ОСОБА_12 сів за кермо статистичного автобусу, який знаходився на відстані близько 1 м перед електроопорою № 33 та почав спостерігати з водійського місця за відтворенням траєкторії руху, при цьому зв`язок із водієм статистичного автомобілю підтримувався за допомогою мобільного телефону».

Тобто, розташування статистичного автобусу, який знаходився на відстані близько 1 м. перед електроопорою № 33, це лише місце з якого свідок ОСОБА_12 спостерігав та показував траєкторію руху автомобілю «Dacia Solenza» а не розташування автобусу в момент здійснення маневру легковим автомобілем.

Поклавши не існуючі вихідні дані в основу висновку, експерт, проводячи дослідження виходячи з приблизно однакових швидкостей автомобілів, їх взаємного розташування та руху визначив, що між транспортними засобами повинен був відбутися контакт, що не відповідає обставинам справи.

Зазначене, ставить під сумнів обґрунтованість висновків експерта ХНІІСЕ ОСОБА_33 , оскільки експертиза проведена на базі доказів, які відсутні в матеріалах кримінального провадження, а вихідні дані для експерта надавалися стороною захисту самостійно.

Стосовно відсутності технічної експертизи транспортного засобу «Mercedes-Benz 312D», на що посилається сторона захисту, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно ст.ст.242, 332 КПК України - експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
В ході досудового розслідування був проведений огляд місця події та транспортного засобу «Mercedes-Benz 312D», проведено слідчі експерименти з метою уточнення пояснень свідків, в тому числі водія ОСОБА_12 , серед іншого встановлено відсутність огородження попереду пасажирського сидіння де перебувала потерпіла ОСОБА_13 під час ДТП.

28.12.2015 р. протоколом огляду мікроавтобусу «Mercedes-Benz 312D» а.с.36-40 т.2 встановлено, що з часу ДТП 08.12.2015 р. було усунуті недоліки технічного стану, та встановлено зазначене огородження пасажирського сидіння розміром 44х83 см. з якого пасажир може впасти в проріз для сходинок, оглянуто технічний стан мікроавтобуса.

Обставини відсутності огородження, та його встановлення після події ДТП підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 .

При чому без вказаного огородження ТОВ «Приваттранс Групп» 16.01.2014 р. отримала ліцензію на перевезення пасажирів на необмежений термін а.с.19 т.2.

Судом, за участю сторони обвинувачення, та сторони захисту 19.08.20189 р. а.с.40-41 т.6, окремим протоколом відповідно до правил ст.361 КПК України, було проведено огляд транспортного засобу «Mercedes-Benz 312D» поза межами приміщення суду на майданчику в Тернівському відділенні поліції. Була встановлена наявність огородження попереду пасажирського сидіння де перебувала потерпіла ОСОБА_13 , у вигляді горизонтальної та вертикальних труб, зварених між собою, в чому пересвідчилися учасники кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено місце ДТП, контакт транспортних засобів не відбувся, а травмування потерпілої відбулося внаслідок падіння в салоні мікроавтобуса після екстреного гальмування.

Провівши аналіз доказів, суд в ухвалі від 11.09.2018 р. а.с.88-90 т.5 прийшов до висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, при відсутності контакту транспортних засобів, застосування екстреного гальмування водієм «Mercedes-Benz 312D», не потрібно проведення технічної експертизи. Для з`ясування обставин наскільки справною була система гальмування, чи ходової частини, чи стану рульового управління автомобіля «Mercedes-Benz 312D» не має правового значення при встановленні обставин пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки ніяких маневрів крім екстреного гальмування, водій мікроавтобуса в ході руху не здійснював.
Обґрунтованість вказаного екстреного гальмування водієм ОСОБА_12 , відповідно до п.12.3 Правил, оцінена як необхідна висновками автотехнічних експертиз, крім того мікроавтобус «Mercedes-Benz 312D» з 10.12.2015 р. по 28.12.2015 р. більше двох тижнів перебував в експлуатації. Тому проведення такої експертизи є тим більш недоцільною, оскільки вказана експертиза не могла б визначити технічний стан мікроавтобуса на момент ДТП.

Сторона захисту спирається також на пояснення свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , але пояснення вказаних свідків спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, свідок ОСОБА_25 є дружиною обвинуваченого, може бути зацікавлена в вирішенні справи на його користь, а свідок ОСОБА_26 не був очевидцем ДТП, дає пояснення з чужих слів, такі пояснення свідка є недопустимим доказом згідно ч.6 ст.97 КПК України.

Стосовно наявності причинного зв`язку між порушенням п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої суд зазначає наступне.

Згідно п.1.4 Правил кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Отже водій ОСОБА_12 рухаючись з дозволеною швидкістю 40 км.год. в населеному пункті по крайній правій смузі руху, був вправі розраховувати, що водій ОСОБА_7 , який здійснював маневр повороту праворуч, виконає вимоги п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, займе крайнє праве положення, та впевниться в безпечності свого маневру.

Матеріалами кримінального провадження, висновками трьох автотехнічних експертиз від 25.12.2015 р., 07.06.2016 р., 13.07.2016 р., а.с.197-200, 206-207, 215-221 т.2, встановлено, що порушення водієм ОСОБА_7 п.10.1, 10.4. Правил дорожнього руху України, стали причиною для необхідності екстреного гальмування водієм ОСОБА_12 та знаходяться з цими діями в прямому причинному зв`язку.

Таким чином у випадку ДТП за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність, чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями кожного з них та наслідками що настали. Дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Такий правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду України від 05.11.2015 р. по справі №5-218кс15.

Оскільки п.10.1, 10.4 Правил були порушені водієм ОСОБА_7 , а дії водія ОСОБА_12 відповідали Правилам, саме водій ОСОБА_7 створив аварійну ситуацію, саме дії ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП у вигляді падіння потерпілої. Незалежно від того, був би обладнаний мікроавтобус огородженням сидіння, чи не був, між діями обвинуваченого і падінням потерпілої існує прямий безпосередній причинний зв`язок, оскільки якби ОСОБА_7 діяв відповідно до п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_12 не застосовував би екстрене гальмування, та падіння потерпілої при вказаних обставинах взагалі виключалось.

Таким чином відсутність огородження пасажирського сидіння в даному випадку події ДТП, при встановленні прямого винуватця цієї події, не має для суду правового значення в розумінні наявності в діях обвинуваченого складу злочину, та кваліфікації його дій.

Стосовно клопотання сторони захисту про недопустимість доказів викладених в 9 позиціях судових дебатів, суд вважає можливим відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Згідно ст.ст.87 ч.1, ч.2 п.4-5, ч.3 п.1, ст.89 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
1. Згідно витягу з ЄРДР від 08.12.2015 р., та рапорту чергового Тернівського відділення поліції ОСОБА_27 а.с.1, 11 т.2, то повідомлення по телефону надійшло до відділення поліції 08.12.2015 р. о 10.10 год., що не відповідає клопотанню сторони захисту про те що час повідомлення про злочин відсутній в матеріалах кримінального провадження. Відсутність часу повідомлення в рапорті слідчого а.с.12 т.2 в розумінні реєстрації заяв і повідомлень про злочин, відповідно до ст.214 ч.4 КПК України не має правового значення.

2.Доручення начальника відділення Криворізького ВП ОСОБА_28 на слідчого ОСОБА_24 на проведення досудового розслідування а.с.13 т.2, датоване помилково 08.10.2015 р., та також на думку суду не має правового значення, оскільки слідчий ОСОБА_24 як і слідчий ОСОБА_29 були уповноважені на проведення досудового розслідування з 08.12.2015 р. згідно з витягом з ЄРДР а.с.1 т.2, що відповідає ст.214 ч.1 КПК України.

Крім того суд зазначає, що ні рапорти чергового, ні доручення керівника не є доказами згідно гл.4 КПК України, та постановка питання про визнання вказаних документів недопустимими доказами є неправомірною.

3.5. Протоколи огляду місця події від 08.12.2015 р., протоколи огляду транспортного засобу 22.08.2016 р., 28.12.2015 р. а.с.2-10, 36-47 т.2, 34 т.2 протоколи слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 а.с.178-192 т.2, були проведені уповноваженими особами слідчими ОСОБА_24 і ОСОБА_29 , які були уповноважені на такі дії 08.12.2015 р. з часу внесення відомостей до ЄРДР а.с.1 т.2.

Посилання сторони захисту на те що слідчий ОСОБА_29 не мав повноважень на проведення протоколу огляду транспортного засобу 22.08.2016 р. а.с.34 т.2 є незаконним.

Дійсно всупереч ст.105 ч.3 КПК України додатки до протоколів, зокрема фототаблиці до протоколу огляду місця події, та протоколу огляду транспортного засобу а.с.2-10, 36-37 т.2 не засвідчені підписами учасників огляду, що є обов`язковим, відсутнє посилання на технічний засіб яким вказана фотозйомка проводилась. Але судом були опитані свідки ОСОБА_34 і ОСОБА_22 , які були понятими про огляді місця ДТП, свідки підтвердили дії слідчого ОСОБА_24 , який проводив заміри рулеткою на місці, та проводив фотографування. Вихідні дані протоколів, без посилання на технічні прилади які використовувались при замірах та фотографуванні в тексті протоколів, то згідно правил ст.ст.87, 104 КПК України, ці порушення не є істотними, та такими що не порушують права обвинуваченого на захист, тобто не тягнуть на визнання недопустимими протоколів огляду та слідчих експериментів в цілому.

4.Постанова слідчого про визнання мікроавтобусу речовим доказом від 10.12.2015 р. та розписку ОСОБА_20 про прийняття мікроавтобусу на зберігання а.с.28-29 т.2., то постанова винесена уповноваженою особою слідчим ОСОБА_24 . Судом також встановлено, що мікроавтобус з 10.12.2015 р. по 28.12.2015 р. продовжив експлуатуватися, що призвело до неможливості технічної експертизи вказаного транспортного засобу.

6.Викопіювання з мережі Інтернет стосовно ОСОБА_7 а.с.67-68 т.2 не має доказового значення, та не є доказом згідно глави 4 КПК України.

7.Доручення оперативному підрозділу та протоколи тимчасового доступу до інформації ПАТ «Київстар» а.с.92, 96-99, 106-111 т.2, то вказані протоколи повинні бути проведені уповноваженим слідчим ОСОБА_24 , але суд у вказаному вироку взагалі не посилається на результати тимчасового доступу до документів, та ці документи не мають для суду правового значення.

8. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 та диск з відеозаписом повідомлення про підозру а.с.1-2, 22-23 т.3. Дійсно повідомлення про підозру депутату місцевої ради повинно здійснюватись керівником відповідної регіональної прокуратури відповідно до приписів ст.481 ч.1 п.1 КПК України. Повідомив ОСОБА_7 про підозру 26.07.2016 р. прокурор Дніпропетровської області ОСОБА_35 , що відповідає приписам процесуального законодавства. Вручено ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру було 27.07.2016 р. слідчим ОСОБА_24 з застосуванням відеозапису.

Вручення повідомлення про підозру, а також повідомлення і роз`яснення прав підозрюваному а.с.3 т.3 є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру. Однак саме по собі вручення тексту повідомлення про підозру депутату місцевої ради іншим суб`єктом за умови, що його було прийнято, перевірено, складено та підписано уповноваженим на це ст. 481 КПК України суб`єктом, не порушує гарантії депутатської недоторканості.

Викладене відповідає правовим позиціям викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 р. у справі №536/2475/14-к (провадження №13-34кс19).

9.Постанови про призначення судово-автотехнічних експертиз винесені уповноваженим як вказувалося слідчим ОСОБА_24 . Стосовно недопустимості протоколів слідчих експериментів, з за протиріч в поясненнях свідків та висновків всіх авто технічних експертиз (крім експертизи сторони захисту), то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1-3 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, до участі можуть бути залучені: підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Опитані судом свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 підтвердили свою участь у проведенні слідчих експериментів, їх показання були уточнені слідчим на місці, з занесенням до протоколів. Вказані свідки, кожен з них окремо, давав свої, індивідуальні пояснення на місці, що і є метою вказаної слідчої дії слідчий експеримент. Результати отримані в ході слідчих експериментів кожного свідка окремо, були надані на вирішення авто технічної експертизи, та були відповідно визнані експертом технічно спроможними, що тягне за собою безпідставність клопотання сторони захисту про визнання вказаних протоколів недопустимими доказами.

Стосовно постанов про призначення експертизи, то вказані постанови не є доказом згідно гл.4 КПК України, а доказами є висновки автотехнічних експертиз проведені на підставі вихідних даних, які повністю відповідають слідовій інформації на місці ДТП згідно протоколу огляду місця події, слідчим експериментам за участю свідків.
Суд не може визнати зазначені захистом докази недопустимими, оскільки очевидна недопустимість вказаних доказів в цілому відсутня.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи докази, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що висновками експертиз, протоколами слідчих дій, поясненнями свідків обвинувачення, судом встановлено, що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні за ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою суду від 06.12.2017 р. було закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , Страхової компанії ПрАТ «Провідна», ТОВ «Приваттранс» - про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди в зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 і відсутністю правонаступництва а.с.223-224 т.4.

Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем роботи, та проживання характеризується виключно позитивно, на утриманні має малолітню дитину 2010 р.народження, враховує суд думку представника потерпілої, який не вимагав найсуворішого покарання для обвинуваченого. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин; суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами, зі звільненням від основного покарання з випробуванням за правилами ст.ст.75, 76 КК України.

Питання речових доказів, судових витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, вирішити відповідно до норм КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України - три роки позбалення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_7 від покарання звільнити з випробувальним терміном на 2 роки, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази:

Автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий у володіння та користування, залишити в користуванні ОСОБА_20 .

CD-R диски (3 шт.) з відомостями ПрАТ «Київстар» та з відеозаписом повідомлення про підозру зберігати в матеріалах кримінального провадження

Скасувати арешт на автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_21 , та використовується ОСОБА_20 в частині заборони розпорядження автомобілем.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за залучення експертів з проведення авто технічних експертиз в сумі 6337 грн.20 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: