Провадження № 1-кп/641/477/2020 Справа № 641/1825/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 10.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження № 0000037 від 10.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , зазначаючи про наявність ризиків, передбачених частиною першої статті 177 КПК України. Зокрема, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також може переховуватись від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечує, вказує на те, що не підтверджена наявність ризиків, наведених прокурором у клопотанні. Обвинувачений постійно з`являвся на виклики суду, вплив ним на свідків не є можливим. Крім того, він має захворювання, які потребують вживання специфічних ліків, однак у слідчому ізоляторі таких ліків немає. Вважає, що доцільно замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою заперечує, вказує, що на всі судові засідання він приходив, просить замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, щоб він міг лікуватися.

Потерпілий ОСОБА_4 у засіданні просить застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186Кримінального кодексу України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 13 квітня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Суд вбачає наявність обґрунтованої підозри відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому, повторність вчинення ним кримінального правопорушення, відсутність зареєстрованого місця проживання, відсутність стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також переховуватись від суду.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Відносно доводів сторони захисту суд зауважує, що надана адвокатом інформація щодо захворювань ОСОБА_7 не свідчить про неможливість отримання ним медичної допомоги в умовах перебування під вартою.

Щодо доводів захисту про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , то згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартира обвинуваченому на праві власності не належить, згода співвласників житлового приміщення на відбування обвинуваченим домашнього арешту за вказаною адресою відсутня.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів. З урахуванням наведеного клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 30.05.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1