СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3438/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
06.07.2020 року до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, власником якої є Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, являється ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи дане клопотання, зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_8 плану та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в червні 2018 року, дізнались про те, що співвласники квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 та її колишній чоловік ОСОБА_10 , фактично не проживають разом, а у вказаній квартирі фактично проживає сам ОСОБА_10 , який зловживає спиртними напоями та відноситься до соціально незахищених верств населення.

Діючи як виконавці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передали вказану інформацію організатору злочинної організації ОСОБА_8 , яка з метою заволодіння нерухомим майном надала їм вказівку забезпечити безперешкодний доступ до вказаної квартири для подальшого її продажу.

Після цього, ОСОБА_8 діючи як організатор злочинної організації об`єднана єдиним злочинним умислом з іншими учасниками, спрямованим на заволодіння нерухомим майном, підшукала та залучила за допомогою ОСОБА_11 , який був обізнаний щодо злочинних намірів, ОСОБА_12 , який за грошову винагороду погодився виступити «підставним» власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , під час укладання договору купівлі продажу даного нерухомого майна іншу учасницю злочинної організації ОСОБА_5 , яка погодилася виступити «підставним» покупцем вищевказаної квартири під час укладання договору купівлі продажу даного нерухомого майна та які, усвідомлюючи, що не можуть виступати продавцем та покупцем вищевказаної квартири, надали ОСОБА_8 та ОСОБА_11 копії документів, що засвідчують їх особу, для виготовлення документів з ознаками підробки на право власності на нерухоме майно та підготовку документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі продажу квартири.

Так, ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_8 діючи згідно розробленого організатором злочинної організації плану, з метою встановлення контролю над квартирою та отримання безперешкодного доступу до неї змінили замки на вхідних дверях вказаної квартири та здійснили прибирання з метою подальших оглядів потенційними покупцями та надання квартирі товарного вигляду, в результаті чого учасники злочинної організації заволоділи вищевказаним нерухомим майном.

В подальшому відповідно до розробленого плану та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ріелтором ОСОБА_14 підшукали покупця на вказану квартиру, здійснили її огляд та домовилась про дату укладання договору купівлі-продажу.

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи заздалегідь розробленому та узгодженому з усіма учасниками злочинної організації плану, виготовили свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.01.2004 шляхом внесення до нього недостовірних відомостей, виготовили довідку з «Київського міського БТІ» про право власності на житло, виготовили довідку про місце проживання та склад сім`ї, та про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , не має зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних та інших осіб, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 про те, що власником вказаної квартири є ОСОБА_12

10 вересня 2019 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 , покупця вказаного нерухомого майна, діючи згідно попередньо розробленого організатором ОСОБА_8 плану, прибули до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відчуження та фіктивного придбання вищевказаного нерухомого майна на користь ОСОБА_5 , де на той час перебувала ОСОБА_8 .

Перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_15 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_12 разом з ОСОБА_5 , діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 та покупця вказаного нерухомого майна відповідно, перед підписанням договору купівлі-продажу квартири вказаного нерухомого майна, пред`явив приватному нотаріусу Білоцерківського міського округу ОСОБА_15 , заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.01.2004, довідку з «Київського міського БТІ» про право власності на житло, довідку про місце проживання та склад сім`ї, а саме, що за адресою: АДРЕСА_2 не має зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних та інших осіб, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , про те, що власником вказаної квартири є ОСОБА_12 , а ОСОБА_5 , в свою чергу, як покупець вказаного нерухомого майна, надала свій паспорт серії НОМЕР_2 та ІПН: НОМЕР_3 .

В подальшому, 10 вересня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, а ОСОБА_5 є фіктивним покупцем, розуміючи, що фактично правочин є фіктивним, діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному функції, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_15 , підписали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_12 , за грошові кошти в сумі 269 000,00 гривень відчужив, а ОСОБА_5 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського округу ОСОБА_15 , який не був обізнаний стосовно злочинної діяльності вказаної групи осіб, та відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 заволоділи вищевказаним нерухомим майном, завдавши територіальній громаді міста Києва матеріальної шкоди на суму 269 000,00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 10.09.2019, тобто в великих розмірах.

Згідно до відповіді КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» № 062/14-305 (и-2020) від 11.01.2020 встановлено, що відомості стосовно право власності на вказане нерухоме майно відсутні.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_5 , повторно, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 підшукали потенційного покупця та ОСОБА_5 домовилась з ОСОБА_16 про укладення договору іпотеки згідно умов якого останній повинен їй передати 370 000,00 грн., а ОСОБА_5 , в свою чергу, в якості завдатку надати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, 16 вересня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , діючи згідно попередньо розробленого організатором ОСОБА_8 плану, будучи обізнаною щодо злочинних намірів злочинної організації, прибула до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 з метою відчуження вищевказаного нерухомого майна, де на той час перебувала ОСОБА_8 .

Перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному функції, вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , перед підписанням договору іпотеки вказаного нерухомого майна, пред`явила приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.01.2004, довідка з «Київського міського БТІ» в м. Києві про право власності на житло, довідка про місце проживання та склад сім`ї, а саме, що за адресою: АДРЕСА_2 не має зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних та інших осіб, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 про те, що власником вказаної квартири є ОСОБА_5 .

В подальшому, 16 вересня 2019 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_8 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , підписала договір іпотеки з ОСОБА_16 , відповідно до якого ОСОБА_5 , зловживаючи довірою та вводячи в оману останнього, що квартира належить їй на праві власності, отримала від ОСОБА_16 370 000,00 грн., завдавши останньому матеріальну шкоду на суму 370 000,00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 16.09.2019, тобто в великих розмірах

15.10.2019 року, було відібрано письмову заяву та допитано в якості потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього 01.05.2020 року було відібрано письмову заяву та допитано потерпілого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким ОСОБА_5 підписувала договір іпотеки, тим самим ввівши ОСОБА_16 в оману.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири що за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_5 .

Окрім того, просив розглянути клопотання за відсутності власника майна в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України

На підставі наведеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засіданні слідчий та/або прокурор не з`явились, слідчий направив до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна до суду не викликався в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є об`єктом кримінального правопорушення та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування,яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, погоджене заступником начальника відділу прокурори Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,- - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме, насаме квартиру АДРЕСА_1 , власником якої згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження без позбавлення права користування,

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1