Єдиний унікальний номер 722/750/20
Номер провадження 1-в/722/90/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив з підстав, передбачених ст.81 КК України, звільнити засудженого умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Розгляд клопотання здійснювався за відсутності прокурора, захисника, представника виправної колонії, голови спостережної комісії та засудженого, які, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явилися, подавши письмові заяви про проведення розгляду клопотання за їх відсутності.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Представник виправної колонії ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання не досяг відповідного ступеню виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Голова спостережної комісії при Сокирянській РДА ОСОБА_7 вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.09.2015 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.313, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді 6-ти років 1-го місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Згідно розпорядження Новоселицького районного суду Чернівецької області, вирок суду відносно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 15.10.2015 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.06.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.07.2015 року по 15.10.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховується з 27.07.2015 року.
Таким чином, внаслідок зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 09.06.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних злочинів, одні з яких є злочинами середньої тяжкості (ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.313, ч.1 ст.317 КК України), а інші тяжкими злочинами (ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисних тяжких злочинів.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.05.2015 року. За час перебування в УВП (№33) м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 25.10.2015 року. За час перебування в колонії допускав порушення режиму утримання (виготовлення та зберігання спиртовмісної речовини (браги)), за що у одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку, у чотирьох випадках заохочений у виді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумкам роботи.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №131 від 04.06.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з січня 2016 року і по даний час працевлаштований в якості різноробочого дробильно-помольної дільниці, нарікань зі сторони виробничого персоналу відносно його відношення до праці не поступало.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 05.06.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_8 , встановлено, що засуджений ОСОБА_4 по відношенню до персоналу тактовний, у відношенні до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, в 2016 році отримав спеціальність «Столяр будівельний ІІ розряду» у навчальному центрі, який функціонує при установі, роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання, намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них посередньо, подав заяву та приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності», перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вживання наркотичних речовин, соціально корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини добрі, вину у скоєному злочині визнав.
Згідно довідки медичної частини №141 від 04.06.2020 року засуджений ОСОБА_4 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №72 встановлено, що станом на 04.06.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_4 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписок з протоколів засідань атестаційної комісії, відносно засудженого ОСОБА_4 зазначені наступні результати атестації з визначення ступеню його виправлення:
-станом на 19.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 19.01.2016 року);
-станом на 13.01.2017 року дотримується вимог режиму (протокол №2 від 13.01.2017 року);
-станом на 22.01.2018 року стає на шлях виправлення (протокол №1 від 22.01.2018 року);
-станом на 31.01.2019 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 31.01.2019 року);
-станом на 30.07.2019 року дотримується вимог режиму утримання (протокол №5 від 30.07.2019 року);
-станом на 01.2020 року стає на шлях виправлення (протокол №1 від 01.2020 року).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.09.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 28 (двадцять вісім) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Новоселицькому районному суду Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1