Провадження1-кс/991/2775/19
У Х В А Л А
24 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2019 до Вищого антикорупційного суду було направлено матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
17.09.2019 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 було внесено подання про направлення матеріалів скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підсудністю.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 27.09.2019 було закрито провадження за поданням слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 щодо визначення підсудності скарги ОСОБА_3 з мотивів, що положення ст. 34 КПК України застосовуються Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду щодо кримінальних проваджень, які надійшли до Вищого антикорупційного суду як суду першої інстанції з обвинувальним актом (клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру). З цих підстав скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було повернуто до Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, виходячи з приписів ст. 33-1 КПК України, ухвалою від 11.10.2019 передала скаргу ОСОБА_3 для розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва через її непідсудність Вищому антикорупційному суду.

Ухвалою від 21.11.2019 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва передав матеріали скарги ОСОБА_3 до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 28.11.2019 для розгляду скарги було визначено суддю ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 5 ст. 34 КПК України, яка закріплює, що спори про підсудність між судами не допускаються, враховуючи, що повернення скарги ОСОБА_3 може бути розцінене як перешкоджання у доступі до правосуддя, призначив скаргу до судового розгляду.

До початку судового розгляду скарги через канцелярію Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги без її участі. У змісті заяви зазначила, що скаргу підтримує у повному обсязі та просила її задовольнити.
Уповноважена особа НАБУ у судове засідання не з`явилась про причини неявки не повідомила, жодних пояснень не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя керується наступним.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до Національного антикорупційного бюро України із заявою від 26.06.2019 про вчинення кримінальних правопорушень начальником Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , начальником СВ Святошинського УП ГУНП м. Києві ОСОБА_6 та слідчим Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , передбачених ст. 364, ст. 369-2, ст. 367 КК України. Зазначена заява була зареєстрована в НАБУ за вх. № Ч-7350 від 27.06.2019. Однак, відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення зазначені у заяві ОСОБА_3 внесені не були.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слідчим суддею було встановлено, що заява ОСОБА_3 обґрунтовується тим, що за період 2018-2019 зазначеними вище особами було тричі винесено постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ці постанови були скасовані слідчими суддями. В таких діях начальника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , начальника СВ Святошинського УП ГУНП м. Києві ОСОБА_6 та слідчим Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 заявниця вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 369-2, ст. 367 КК України.
На переконання слідчого судді скасовані слідчими суддями постанови про закриття кримінального провадження не можуть слугувати підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо слідчого або прокурора. Адже зазначена ситуація є передбаченню процесуальним законом процедурою оскарження рішень слідчого або прокурора.
З огляду на викладене слідчим суддею встановлено, що весь зміст заяви ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення зводиться до незгоди ОСОБА_3 з прийнятими процесуальними рішеннями начальника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , начальника СВ Святошинського УП ГУНП м. Києві ОСОБА_6 та слідчого Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 . За таких обставини слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 не містить ознак складів визначених заявницею злочинів.
Враховуючи вищевикладене, оскільки заява ОСОБА_3 від 26.06.2019 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях начальника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , начальника СВ Святошинського УП ГУНП м. Києві ОСОБА_6 та слідчого Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 369-2, ст. 367 КК України, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими зазначеними особами процесуальними рішеннями, слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомостей за заявою ОСОБА_3 від 26.06.2019 не є протиправним, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 26.06.2019 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1