27.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/893/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кп/205/763/20

27 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000290 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина Уккраїни, маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.04.2019 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 29.01.2020 року приблизно 17 годин 34 хвилин, ОСОБА_3 зайшов до торгового магазину TOB «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 38, де в приміщенні торгового залу побачив раніше невідому йому жінку - ОСОБА_5 , у якої у руці був торговий кошик, всередині якого був жіночий платок, в який загорнуто грошові кошти у розмірі 600 гривень, та

Далі, ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля торгових стелажів з овочами, магазину TOB «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 38, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості підійшов до ОСОБА_5 , яка стояла спиною до останнього та своєю правою рукою дістав з кошика жіночій платок, всередині якого знаходились грошові кошти в розмірі 600 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши своїми злочинними діями потерпілій майнову шкоду в сумі 600 гривень 00 копійок..

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що 29 січня 2020 року близько 17-30 години перебуваючи у магазині «Варус» у м. Дніпро по вул. Велика Діївська, 38 біля торгових стелажів побачив раніше не знайому жінку, у якої в руках була корзина, при цьому він помітив, що у корзині перебувала хустка, в якій були замотані грошові кошти. Побачивши, що жінка відійшла від корзинки, він підійшов до неї та правою рукою дістав хустинку з грошовими коштами, після чого вийшов із приміщення та по дорозі оглянув викрадену ним хустинку, в якій знайшов грошові кошти у розмірі 600 гривень, які витратив на власні потреби..

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України судом визнається рецидив злочину.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який має судимості, в тому числі за корисливі злочини проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, не одружений, дітей не має, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк, передбачений ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов к кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в два роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадження, яким визнано диск CD-R 700МВ з відео-файлами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1