В И Р О К
іменем України
04 березня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000119 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Худжана Республіки Таджикистан, громадянина України, з середньою освітою, працюючого підсобним робітником в ФОП " ОСОБА_5 ", не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.02.2020, близько 05 год 00 хв, у ОСОБА_4 , який знаходився поблизу буд. АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 підійшов до лавки, де скориставшись відсутністю потерпілої, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав мобільний телефон ТМ "Samsung" модель SM-J510H/DS, вартістю, згідно висновку судової - товарознавчої експертизи № 546/20 від 13.02.2020 - 1862,50 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1862,50 грн.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_4 , враховує, що він раніше не судимий, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню доньку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який не судимий, працює, за місце роботи та місцем мешкання характеризуєтьсяпозитивно, має на утриманні малолітню доньку, відсутність претензій з боку потерпілої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_8 судові витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи № 546/20 від 13.02.2020 у розмірі 300 (триста) грн.

Скасувати заходи забезпечення у кримінальному провадженні № 0000119, застосовані ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14.02.2020.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000119: мобільний телефон ТМ "Samsung" модель SM-J510H/DS, у прозорому силіконовому чохлі, з картою пам`яті ТМ «ADATA» на 16 GB, передані на зберігання ОСОБА_7 , вважати їй повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: