УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, в якому просить: скасувати арешт автомобіля «Lexus ES 250», номер кузова НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду № 766/12540/19 (1-кс/766/14585/19) від 27.09.2019 на вказане майно із забороною розпоряджатись ним. Зобов`язати слідчого, прокурора направити відповідні документи про скасування арешту майна до органів реєстрації накладеного обтяження - Херсонської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» та Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області.

Мотивуючи клопотання заявник вказує, що 27.12.2019 року Регіональним сервісним центром МВС в Херсонській області йому відмовлено у проведені реєстрації відчуження належного йому рухомого майна, а саме автомобіля «Lexus ES250 2494», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 у зв`язку з накладеним 27.09.2019 арештом.

Заявник вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області № 766/12540/19 (1-кс/766/14585/19) від 27.09.2019 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001606 від 17.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 191 ч. 3 КК України та накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно та заборонено розпоряджатися ним.

Заявник вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню з наступних підстав. Як заявнику стало відомо від колишнього власника автомобіля ОСОБА_5 , він не є підозрюваним, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, не є керівником або засновником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001606 від 17.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 191 ч. 3 КК України.

Заявник зазначає, що майно, на яке накладено арешт не є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001606, яке здійснюється за фактом заволодіння майном (грошовими коштами, дизельним пальним). Органом досудового розслідування під час звернення із клопотанням про накладення арешту на майно помилково зазначено про належність майна на праві власності ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з 27.08.2019 року право власності на автомобіль «Lexus ES 250», номер кузова НОМЕР_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 . У зв`язку зі зміною власника, заявником було змінено і реєстраційний номер автомобіля на НОМЕР_4 (раніше автомобіль мав реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Тобто, арешт накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 27.09.2019 року на автомобіль, який на момент винесення ухвали ОСОБА_5 не належав, органом досудового розслідування до суду в обґрунтування заявленого клопотання надано документи, які містять застарілу інформацію щодо права власності на майно.

Посилаючись на те, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно застосовані необґрунтовано, порушують права та законні інтереси інших осіб, арешт накладено на майно, яке не перебуває у власності підозрюваного, а належить іншим особам, а отже арешт підлягає скасуванню відповідно до вимог КПК України, а клопотання задоволенню.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до норм діючого законодавства. Представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та скасувати арешт із підстав зазначених у клопотанні.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до норм діючого законодавства, причини не прибуття не повідомила.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали та матеріали клопотання про накладення арешту на майно, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області, знаходиться кримінальне провадження №0001606 від 17.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 року частково задоволено клопотання заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль «Lexus ES250 2494», д.н.з. НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_1 ), що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах цивільного позову у розмірі 11 183 971,90 грн., заборонивши розпоряджатися вказаним майном, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0001606 від 17.05.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України, здійснюється, в тому числі, щодо посадових осіб ТОВ «Вітана», та в рамках кримінального провадження потерпілою стороною ТОВ «МАДДОКС Україна» заявлено цивільний позов на суму 11 183 971,90 грн., відповідно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з 27.08.2019 року право власності на автомобіль «Lexus ES 250», номер кузова НОМЕР_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 . У зв`язку зі зміною власника, заявником було змінено і реєстраційний номер автомобіля на НОМЕР_4 (раніше автомобіль мав реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Тобто, арешт накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 27.09.2019 року на автомобіль, який на момент винесення ухвали не належав ОСОБА_5 , а належав заявнику, який не є підозрюваним, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, не є керівником або засновником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001606 від 17.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене та як вбачається з матеріалів клопотання, власником зазначеного майна є ОСОБА_3 , який не є підозрюваним, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, не є керівником або засновником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження за матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені. Кримінальне провадження здійснюється відносно інших осіб, та на момент накладення арешту, майно належало заявнику, що є безумовною умовою для його скасування та не вчинення вказаної процесуальної дії буде порушувати законні права та інтереси особи. А отже заявником доведено, що арешт було накладено без достатніх правових підстав, у зв`язку із чим арешт накладений на вищевказане майно підлягає скасуванню, а клопотання у цій частині задоволенню.

Що стосується вимоги заявника про зобов`язання слідчого, прокурора направити відповідні документи про скасування арешту майна до органів реєстрації накладеного обтяження - Херсонської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» та Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області, то в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки будь-які відомості, докази та факти, які б свідчили про затягування виконання ухвали слідчого судді щодо скасування арешту майна вказаними особами, наразі відсутні, а отже вказана вимога є передчасною та такою що не підлягає задоволенню..

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2019 р., на майно, а саме: автомобіль «Lexus ES 250», номер кузова НОМЕР_1 , із забороною розпоряджатися вказаним майном скасувати.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1