Справа № 461/4389/20
Провадження № 1-кс/461/3572/20
УХВАЛА
Іменем України
01.06.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, складене прокурором Львівської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000213 від 19.03.2020 року та зобов`язати слідчого та прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що із оскаржуваним повідомленням про підозру не погоджується, оскільки слідчим не здобуто доказів на підтвердження наявності попередньої змови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не зазначено про ролі співучасників, а також не вказано, які активні дії були здійснені ОСОБА_3 щодо отримання неправомірної вигоди, відтак вважає таке повідомлення про підозру необґрунтованим та передчасним. Окрім того, заявник зазначив, що в тексті повідомлення про підозру йдеться про те, що ОСОБА_3 як голова сільської ради приймає рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади категорії «Б» і «В», визначає переможця конкурсу, затверджує умови проведення конкурсу, проводить співбесіду з кандидатом на посаду, після проведення якої приймає рішення про визначення переможця конкурсу, однак вказане не відповідає дійсності і прямо суперечить чинному законодавству, оскільки на вакантні місця державної служби особи приймаються лише за конкурсом, для цього створюється відповідна конкурсна комісія. Відтак, слідчим та прокурором помилково застосовано нормативно правовий акт, який не врегульовує відповідну процедуру, що свідчить про неповноту досудового розслідування. Просить скаргу задоволити.

У судовому засідання підозрюваний та його захисник скаргу підтримали, просили таку задоволити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, просив у такій відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим Управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213 від 19.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
29.04.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.
Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:
1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;
2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.
З поданої скарги вбачається, що підозрюваний та його захисник вважають зібрані слідством докази не переконливими, оскільки органом досудового розслідування не здобуто доказів на підтвердження наявності попередньої змови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у повідомленні про підозру не зазначено про ролі співучасників, не вказано, які активні дії були здійснені ОСОБА_3 щодо отриманні неправомірної вигоди, а також зазначено, що ОСОБА_3 , будучи членом комісії не має жодного впливу на інших членів комісії.

Однак, із доводів сторони захисту та поданих документів наведені обставини можливо і мають місце, однак, їх оцінка потребує сукупності дослідження із усіма іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що на даному етапі провадження суд не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
З урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , а відтак у задоволенні такої необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1