У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2020 Справа №607/7691/20

провадження № 1кс/607/3519/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваної:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, українки, освіта середня, студентки Вінницького коледжу економіки і підприємництва ТНЕУ, не одруженої, не працюючої, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000210 від 9 травня 2020 року, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що 09 травня 2020 року приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_7 знаходилася в квартирі АДРЕСА_2 разом з громадянина Республіки Конго ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході раптово виниклих неприязних відносин в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому один удар невстановленим слідством гострим предметом в ділянку тулуба, спричинивши ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) тілесне ушкодження, яке призвело до масивної крововтрати, від якої останній помер на місці події.
09 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив задовольнити. Вважає, що лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 .
Захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є лише припущеннями, просив взяти до уваги що ОСОБА_7 є неповнолітньою та застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрювана ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника.
Законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На думку слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:протоколом огляду місця події; протоколом обшуку; протоколом огляду транспортного засобу; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду предмета; лікарським свідоцтвом про смерть № 359.
Метою застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартоює забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні.
Ризиком того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк до п`ятнадцяти років, тому усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Ризиком того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу чи свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що вона може навмисно схиляти зазначених учасників кримінального провадження до зміни наданих показань чи до відмови давати показання, оскільки досудове розслідування кримінального провадження перебуває на початковому етапі, а судом показання сприймаються безпосередньо під час судового розгляду.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, є неповнолітньою, офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні дітей та осіб похилого віку, тому враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, є всі підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням її під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою її процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, репутацію та міцність соціальних зв`язків останньої, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваної ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги усе вищевикладене, клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому відмовивши у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , погодженого з підозрюваною ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту.
Однак, Суд має за мету встановлення справедливості по конкретній справі. Суддя не інквізитор, репресивно-каральна функція не є його основною метою. Суд існує для того, щоб, шляхом встановлення справедливості, примножувати і стверджувати в суспільстві загальнолюдські цінності, які є смислами права. Тим самим суд сприяє мінімізації зла і неправа в суспільстві.

Для того, що встановити справедливість, суддя не повинен нехтувати жодним шансом, якщо такий існує. В даному випадку на стадії досудового розслідування таким шансом є налагодження співпраці з підозрюваною з метою забезпечення виконання останньою прокладених на неї процесуальних обов`язків.

За загальним правилом слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Однак, згідно приписів ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Разом з тим, людина завжди існувала на межі нормального та аномального. Цей баланс дозволяв людству продовжувати себе в часі і просторі. Людині для повноцінного життя необхідно мати досвід попередніх поколінь у двох різновидах: і генетичний, і цивілізаційно-культурний. Виховання і навчання життю, соціалізація особистості це робота цивілізації і культури. Підліткове життя це життя на межі: між дорослістю та дитинством, між усталеністю та хаосом, між конструктивом та деструкцією, між культурою та антикультурою, суцільними змінами, знанням та незнанням тощо. Особистість у підлітковому віці це non finito, незавершеність, суцільне становлення, тотальна підліткова маргінальність.

Поведінка неповнолітнього в стані становлення та розвитку особливо чутлива до соціальних процесів, темпів повсякденного життя, рівня дегуманізації відносин, розмитості морально-правових орієнтирів сучасного суспільства. Віковими особливостями психіки неповнолітнього є її незрілість, нездатність повно та критично оцінити ситуацію передбачити її розвиток тощо.

Неповнолітні часто не здатні усвідомити свої дії, правильно зрозуміти об`єктивний зміст власної поведінки, причин, цілей вчинення дій, передбачення їх наслідків з позицій моралі та права тощо. Підліткове життя на межі зумовлює їх підвищену психічну чутливість, вразливість у ставленні до них оточуючих, неврівноваженість психіки тощо.

Всі названі вище характеристики властиві підозрюваній, як представнику цієї соціальної групи.

Визначення застави, альтернативної взяттю під варту, дозволить мінімізувати репресивний вимір у ставленні до підозрюваної ОСОБА_7 з боку держави, уникнути можливої психічної травми, що могла б бути нанесена у разі застосування безальтернативного взяття під варту, з огляду на нестійкість та вразливість психіки неповнолітньої особи. Не секрет, що місця тимчасового затримання в сучасній Україні не відповідають стандартам прав людини, їх репресивна атмосфера часто стають чинниками деперсоналізації людини, руйнування її особистого «я», остаточної моральної деградації, психічних розладів тощо. Якщо у слідчого судді є можливість уникнути застосування запобіжного заходу, що потенційно може спричинити такі негативні наслідки для неповнолітнього, він зобов`язаний реалізувати цю можливість. Це потрібно і неповнолітній людині, і суспільству, яке має бути зацікавлене у повноцінній особистості, а не у хворій, розбитій, знищеній, деградованій особині.

Тобто, застава це спосіб, що, на противагу безальтернативному взяттю під варту, дозволяє: 1) вийти на співпрацю із неповнолітньою підозрюваною і, таким чином, отримати можливість об`єктивного розслідування справи; 2) зберегти в значній мірі психічне здоров`я молодої людини, а, отже, дає цій людині шанс відбутися як повноцінній особистості. Тим паче, що лише Суд, в разі надходження обвинувального акту, при розгляді справи по суті встановить винна ця особа чи ні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, її вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 23 год. 59 хв. 05.07.2020 року.
Визначити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315 300 гривень (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень ) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000210 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2020 року).

У випадку внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо вона, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , погодженого з підозрюваною ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1