Справа № 137/199/20
Провадження №11-кп/801/641/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд

у складі :

головуючого:судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника ВК ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

представника державної установа "Літинська ВК №123" - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 30.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання Державної установи «Літинська виправна колонія №123» про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи Літинської ВК №123 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 , з огляду на те, що він в період відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і станом на 06.05.2020 року відбув 2/3 строку покарання, а саме 2 роки 8 місяців.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення, позитивно характеризується, працевлаштований, має три заохочення та три стягнення.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.03.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Державної установи «Літинська виправна колонія №123» про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_8 , з тих підстав, що засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки відповідно до довідки по особовій справі має три стягнення, останнє з яких 14 діб ДІЗО, що свідчить, що він лише став на шлях виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконну. Просить постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

Свої вимоги засуджений мотивував тим, що станом на 06.05.2019 року він відбув 2/3 строку покарання, позитивно характеризується, працевлаштований, три рази заохочувався, три рази мав стягення, які погашені.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити; думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, і просив залишити її без змін; представника установи ОСОБА_7 , який підтримав клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги ,суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 - не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому висновки суду, зазначені у рішенні, мають прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто такими, що не допускають неоднозначного трактування. Крім того, суду необхідно послідовно поєднувати закон і наводити чіткі аргументи. Не дотримання зазначених вимог під час розгляду справи кримінального провадження є порушенням права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці. Вказані вимоги районним судом виконані в повному об`ємі .

Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, ОСОБА_8 на даний час відбуває покарання у Державній установі «Літинська виправна колонія №123» за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 22.07.2016 року.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, характеризується задовільно, до засудженого ОСОБА_8 тричі застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, один раз з яких поміщався в ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має три заохочення правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, крім того на виробництві установи працевлаштований.

Разом з тим, також встановлено, що ОСОБА_8 раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини. Саме така нестабільність поведінки засудженого, який відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину та психологічна характеристика не свідчать про те, що він виправився.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_8 не довів сумлінною поведінкою своє виправлення та перевиховання.

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати, при умовно достроковому звільненні від відбування покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, враховує і ту обставину, що засуджений раніше судимий, після попереднього вироку, яким був засуджений до покарання у виді штрафу, знову вчинив тяжкий, умисний злочин, що свідчить про відсутність критичного ставлення до своєї поведінки, та відсутність бажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання Державної установи «Літинська виправна колонія №123», про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_8 , з такими висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 30.03.2020 року про відмову в задоволенні клопотання Державної установи "Літинська виправна колонія №123" про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: