1 із 5 Провадження №1-КП/303/387/20
Справа №303/1717/20
Номер рядка статистичного звіту 95
вирок

29 квітня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000631 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 187 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
13 березня 2020 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи біля гаражів по вулиці Берегівська в місті Мукачеві діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в стані алкогольного сп`яніння здійснив напад на потерпілого ОСОБА_5 заподіявши йому не менше трьох ударів.
Зокрема, ОСОБА_3 перебуваючи в кафе «Зустріч» близько 20 години 00 хвилин по вулиці Ярослава Мудрого в місті Мукачеві разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вживали спиртні напої, під час чого, у ОСОБА_3 виник умисел на виркадення у потерпілого золотої каблучки, яка знаходилась на його правій руці.
Близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вийшли з кафе та пішли в сторону гаражного кооперативу. Навпроти станції «Платформа західна» потерпілий та ОСОБА_3 стали справляти природні потреби, у ході чого останній, маючи на меті викрасти золоту каблучку з руки потерпілого вдарив його лівою рукою затиснутою в кула в область лівої скроні від чого ОСОБА_5 втратив свідомість.
Кедебець ОСОБА_9 не зупиняючись, продовжував наносити потерпілому удари ногами та руками по різним частинам тіла, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді синців лівої ділянки обличчя, в ділянці обох вушних раковин, в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності та забійної рваної рани

2 із 5
лівого вуха, що відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я які виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удару та тертя ковзання якими могли бути обуті ноги сторонньої людини і не є характерними для падіння з висоти власного зросту.
Після чого ОСОБА_3 стягнув з руки потерпілого каблучку, вартість якої 1911 гривень, зняв з нього куртку з капюшоном, в якій знаходились грошові кошти в сумі 4000 гривень, паспорт громадянина України та посвідчення учасника бойових дій, видані на ім`я потерпілого, після чого викрав рюкзак потерпілого з особистими речами та мобільний телефон марки «Samsung J6», вартість якого 2500 гривень.
Своїми неправомірними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8411 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Відмовився надавати будь-які показання покликаючись на статтю 63 Конституції України.
Стосовно відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди зазначив, що заявлений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 20850 гривень визнає у повному обсязі, у задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди просив відмовити.
Потерпілий у судовому засіданні ствердив, що 13 березня 2020 року посварився зі своєю дружиною і пішов у кафе «Зустріч» замовив собі вечерю. За сусіднім столиком побачив свого знайомого, якого впізнає тільки візуально. Він зі своїми друзями запросив його за свій столик. Вони разом спілкувалися, вживали спиртні напої. Ствердив, що обвинувачений вже тоді побачив, що у нього є гроші та золота каблучка і у обвинуваченого виник умисел про вчинення стосовно нього злочину.
Потерпілий зазначив, що вийшовши з кафе з обвинуваченим та його знайомим вони направились в сторону вокзалу, пройшовши деяку відстань він відчув удар в ліву частину голови, побачив, що удар наніс обвинувачений і відразу втратив свідомість. Через декілька хвилин відчув що хтось з нього знімає куртку і знову втратив свідомість. Прийшовши до тями від піднявся і пішов до кафе, яке було розташовано неподалік вокзалу і попросив викликати швидку допомогу.
Щодо заявленого цивільного позову ствердив, що матеріальна шкода заподіяна йому на загальну суму 20850 гривень, моральна шкода становить 300000 гривень. Вважає що злочинним діями обвинуваченого спричинено йому моральні страждання, він будучи учасником бойових дій втратив нормальний спосіб життя. У нього знову почалася депресія, яка попередньо була спричинена за наслідками участі в бойових діях та контузії.
Заслухавши показання потерпілого, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.
Слід зазначити, що згідно зі статтею 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали

3 із 5
фактичні обставини справи, при яких обвинувачений вчинив напад з метою заволодіння майном, що належать потерпілому, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Слід зазначити, що наданим суду висновком експерта Мукачівського районного відділення СМЕ №131/2020 від 17 березня 2020 року підтверджується, що потерпілому спричинено тілесні ушкодження у виді синців в лівої ділянки обличчя, в ділянці обох вушних раковин, в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності та забійної рваної рани лівого вуха, що відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я які виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удару та тертя ковзання якими могли бути обуті ноги сторонньої людини і не є характерними для падіння з висоти власного зросту. При цьому потерпілому спричинено не менше трьох ударів.
Щодо висновку експерта про вартість об`єкту оцінки майна від 24 березня 2020 року вартість викраденої золотої каблучки з урахуванням зносу становить 1911 гривень та вартість викраденого мобільного телефону марки «Samsung J6»становить 2500 гривень.

Суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала шкоду.
Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити покарання за частиною 1 статті 187 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Потерпілий просив врахувати тяжкість наслідків, спричинених йому злочином і призначити покарання за частиною 1 статті 187 КК України.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

4 із 5
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.
Згідно висновків досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченими є середньою.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, вчинив злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Щодо заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди та морального відшкодування, спричиненого злочином суд приходить до наступного.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим до обвинуваченого про стягнення з останнього на його користь суми 20850 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 гривень морального відшкодування підлягає до часткового задоволення.
Потерпілий просить стягнути понесені ним матеріальні витрати у розмірі 20850 гривень, вказуючи на вартість спричиненої шкоди: обручка вартістю 5000 гривень; зимова куртка вартістю 3600 гривень; кофта вартістю 2000 гривень; гаманець вартістю 150 гривень, рюкзак вартістю 1500 гривень; мобільний телефон вартістю 4700 гривень, сума викрадених грошових коштів становить 4000 гривень.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки обвинувачений повністю визнав цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає вимогу про стягнення з останнього на користь потерпілого 20850 гривень такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд керується положеннями частини 3 статті 23 ЦК України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Суд погоджується із доводами потерпілого про те, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення стосовно нього він переніс психологічне потрясіння, біль та страждання, і що внаслідок цього істотно змінився їх спосіб життя, порушився звичний для них ритм та уклад побуту.
Враховуючи характер та обсяг понесених позивачем душевних страждань, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, глибину немайнових втрат, ґрунтуючись на засадах

5 із 5
розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цивільного позову шляхом стягнення із обвинуваченого на користь потерплого 30000 гривень 00 копійок морального відшкодування, і що саме такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача.
Ухвала про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді домашнього арешту строком до 14 травня 2020 року, відповідно до статті 203 КПК України припиняє свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3(три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем їх проживання.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 суму заподіяної матеріальної шкоди 20850 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок та суму морального відшкодування в розмірі 30000 (тридцяти тисяч) гривень. 00 копійок.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, застосований на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду строком до 14 травня 2020 року, стосовно ОСОБА_3 припиняє свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1