Дата документу 27.03.2020 Справа № 554/2557/20
Провадження № 1-кс554/4033/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 березня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 16 березня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.396, ст. 364 КК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що 16.03.2020 ним на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава було подано заяву, у якій повідомив, що посадові особи поліції та прокуратури м. Харкова та Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 надали та надають вказівки щодо приховування кримінальних правопорушень у кримінальних провадженнях № 0000592 та № 0000584 від 19.12.2012 року, № 0001570 від 19.07.2018 фальсифікували та фальсифікують результати досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях. У заяві зазначив, що шкода потерпілим у кримінальних провадженнях № 0000592 та № 0000584 від 19.12.2012 року, № 0001570 від 19.07.2018, в тому числі ОСОБА_3 становить 40 000 000 Є на 01.03.2020 р., сім`ї потерпілих ОСОБА_18 ( ОСОБА_3 ) тв. ОСОБА_19 через дії та бездіяльність слідчих, прокурорів, керівників, інспекторів, ревізорів та експертів у 2006 2020 р.р. не мають власного житла до цих пір . Станом на день подачі скарги відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, у скарзі прохав проводити її розгляд без його участі та скаргу задовольнити.
Представник ТУ ДБР у м.Полтаві у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду скарги, не з`явився. Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 16.03.2020 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2020 року, в якій прохав внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення, на його думку, посадовими особами поліції та прокуратури м. Харкова та Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України. Зазначену заяву отримано ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві 16.03.2020 року, про що свідчить відмітка на її копії (а.с.3-5) .
У заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вказав, що посадові особи поліції та прокуратури м. Харкова та Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 надали та надають вказівки щодо приховування кримінальних правопорушень у кримінальних провадженнях № 0000592 та № 0000584 від 19.12.2012 року, № 0001570 від 19.07.2018, фальсифікували та фальсифікують результати досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях.
Відомості викладені у заяві не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії особи підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 364 КК України.
Доводи заявника є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що викладені у заяві твердження зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями посадових осіб поліції та прокуратури в ході досудового розслідування, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень працівниками поліції та прокурорами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами, а доводи заяви зводяться, серед іншого, до непогодження із процесуальними рішеннями та діями посадових осіб органу досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 16 березня 2020 року повідомленням про вчинення вищевказаною посадовою особою кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 396, ч.1 ст. 364 КК України, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного кримінального правопорушення та не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 16 березня 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 березня 2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1