ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2949/19 Справа № 173/2038/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 при розгляді апеляційних скарг прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року у кримінальному провадженні за № 0001051 стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:
- за ст. 118 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким покаранням у виді 5 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 13 327 грн матеріальної шкоди, а в задоволенні цивільного позову останньої в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним за умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, а також за придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
ОСОБА_6 в липні місяці 2016 року у невстановлений слідством час, перебуваючи поблизу автовокзалу м. Дніпро у невстановленої слідством особи, без передбаченого на те законом дозволу, незаконно придбав за 470 гривень пістолет кустарного виробництва та патрони для нього у кількості 8 штук, які в подальшому заховав у належному йому гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 13.08.2016 року близько 22.30 годин, у ході проведення огляду вказаного гаражного приміщення належного ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено 5 шт. патронів.
Крім цього, 14.08.2016 року близько 01.00 години під час огляду території лісосмуги, розташованої напроти вказаного гаражного приміщення, працівниками поліції було виявлено закопаний ОСОБА_6 11.08.2016 року близько 21.00 години у землю вищевказаний пістолет кустарного виробництва.
Згідно висновку судової балістичної експертизи №12/3.1/3.2-705 від 23.08.2016 року, пістолет вилучений 14.08.2016 року у ОСОБА_6 , є вогнепальною зброєю гладкоствольним однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом для стрільби 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення. Пістолет придатний для проведення пострілів.
Згідно висновку судової балістичної експертизи №12/3.1/3.2-705 від 23.08.2016 року, патрони вилучені 14.08.2016 року у ОСОБА_6 , є боєприпасами 5,6-мм патронами кільцевого запалення, промислового виробництва призначені для стрільби з нарізної спортивно-мисливської зброї під патрон кільцевого запалення калібру 5,6мм гвинтівок ТОЗ-8, ТОЗ-12, карабінів ТОЗ-16,ТОЗ-17, ТОЗ-18 та інших. Патрони до стрільби придатні.
Крім цього, ОСОБА_6 , 11 серпня 2016 року близько о 20:00 годин, знаходився у своєму вищевказаному гаражі, де в цей час до нього прийшов раніше знайомий йому ОСОБА_11 , з яким у останнього на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку. В ході бійки, ОСОБА_11 почав наносити удари ОСОБА_6 невстановленим предметом в область голови, після чого останній, розуміючи обстановку, що склалася і реально усвідомлюючи посягання на своє життя і здоров`я, застосовуючи свою фізичну силу, почав утримуючи ОСОБА_11 однією рукою за голову та іншою рукою невстановлений металевий предмет, який в подальшому вихватив у ОСОБА_11 . Від вказаних дій ОСОБА_11 , які виразились в нанесенні ударів невстановленим предметом в область голови, ОСОБА_6 впав на землю.
Далі, ОСОБА_6 , намагаючись піднятись з землі, побачив як до нього підходить ОСОБА_11 , який знову почав наносити останньому удари невстановленим предметом у різні частини тіла.
Далі ОСОБА_6 , перебуваючи в стані необхідної оборони, перевищуючи свої межі, намагаючись захиститися від посягання на його життя та здоров`я із застосуванням невстановленого предмету, взяв свій вищезгаданий саморобний мілкокаліберний пістолет кустарного виробництва, що знаходився в гаражі, в свою праву руку, усвідомлюючи свої протиправні дії, здійснив один постріл в ОСОБА_11 , заподіявши останньому згідно висновку експерта №100-Е від 26.08.2016 року, тілесне ушкодження у вигляді сліпого кульового вогнепального поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, з розривом лівобічного гемотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно до живих осіб та від яких настала смерть останнього.
Також, внаслідок вказаної події, згідно висновку експерта №90-Е від 23.09.2016 року у ОСОБА_6 , виявлена сумісна закрита тупа травма грудної клітини з переломами 10-го ребра по правій попередньо паховій лінії та 11-го ребра по лівій лопатковій лінії, закрита тупа травма правої кисті з переломом основи середньої фаланги 2-го пальця правої кисті, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я на більш ніж 21 добу, виявлена при проведенні судово медичної експертизи закрита тупа черепно мозкова травма, струс головного мозку з раною в тім`яній ділянці голови, саднами та гематомами на шкірі в ділянці лівої надбрівної дуги, рана на шкірі в ділянці середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести, але не більше 21 доби, виявлені при проведенні судово медичної експертизи гематома лівого плеча та передпліччя, садна на шкірі лівої половини грудної клітини відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, про що надав суду письмову заяву. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за такою підставою йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_12 підтримав клопотання обвинуваченого та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_6 , оскільки дійсно минуло три роки з дня вчинення злочину за ст. 118 КК України, тому на підставі ст. 49 КК України він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в частині обвинувачення за ст. 118 КК України закриттю.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК України у зв`язку із закінченням строку давності підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та відповідно до висунутого обвинувачення злочин він вчинив 11 серпня 2016 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 118 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі строком до двох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Отже, станом на 23.12.2019 року минуло три роки та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності, ухвалений вирок щодо ОСОБА_6 не набрав законної сили, а тому ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 118 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, вирок суду підлягає скасуванню в частині обвинувачення за ст. 118 КК України, а кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 118 КК України закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 417 КПК України.
Колегією суддів відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_6 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду на розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміло як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.
За положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Зазначені підстави встановлені в ході апеляційного перегляду.
Отже, оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг в частині обвинувачення за ст. 118 КК України.
Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 , то його слід залишити без розгляду та роз`яснити потерпілій про її право на звернення із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
Аналогічних висновків щодо залишення цивільного позову без розгляду дійшов Верховний Суд у справі 755/18339/14-к, викладених в постанові від 12 грудня 2019 року.
Рішення апеляційного суду за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, викладене в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року, постановленого в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ст.118 КК України скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4