Справа № 299/372/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисниці адвокатеси ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , його представника - адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/313/20 за апеляційними скаргами прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2019.
Цим вироком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, що має повну загальну середню освіту, малолітню дитину на утриманні, непрацюючий, не судимий, засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 36 000 грн. та моральну шкоду - 200 000 грн.; цивільний позов ОСОБА_10 задоволено повністю: тягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 389 644 грн. Стягнуто з Моторного (Транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду, пов`язану з пошкодженням автомобіля, у сумі 99 000 гривень.
Ухвалено також: стягнути із ОСОБА_6 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» майнову шкоду в розмірі 4 899 грн. 07 коп., скасовано арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2017 - на транспортний засіб марки «BMW X3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та на транспортний засіб марки «VW PASSAT B5», реєстраційний номерний знак Латвійської республіки НОМЕР_2 . Вирішено питання про речові докази в порядку, передбаченому ч.9 ст.100 КПК України, на підставі ч.2 ст.124 КПК України розподілено процесуальні витрати.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 01.11.2017 приблизно о 23:00, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «VW PASSAT B5» реєстраційний номер Литовської республіки ЕBD-067 під час руху по вул. Копанській в м. Виноградів у напрямку центру населеного пункту зі швидкістю приблизно 100 км/год, на порушення вимог пунктів 10.1, 11.3, 14.2 (г) Правил дорожнього руху, не вжив усіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху і навпроти будинку № 272 зіткнувся з автомобілем марки «ВМW Х3» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався назустріч. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_8 отримав небезпечні для життя та здоров`я тяжкі тілесні ушкодження.

Окрім цього, в результаті обгону, який здійснював ОСОБА_6 і наслідком якого стала дорожньо-транспортна пригода, зазнали пошкоджень автомобіль марки «SЕАТ Соrdoba» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 та залізобетонна опора лінії електропередач, що належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», з якою зіткнувся автомобіль «ВМW Х3».

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи правильності встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, їх правової кваліфікації, доведеності вини ОСОБА_6 , просить скасувати вирок у частині призначення покарання і майнових стягнень, призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України 6 років позбавлення волі і повністю задовольнити заявлений ОСОБА_8 цивільний позов. Зазначає, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив Правила дорожнього руху і, як наслідок, заподіяв потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, значні матеріальні збитки, на суму приблизно 500 000 грн., чого суд, на його думку, не врахував. Вважає, що висновок суду про наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , у вигляді щирого каяття і сприяння ним розкриттю злочину, враховуючи, що обвинувачений навіть частково не відшкодував потерпілим матеріальної шкоди, не відповідає фактичним даним кримінального провадження. Стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 лише 36 000 грн. у покриття матеріальних збитків, представник потерпілого вважає неправильним, оскільки 35 000 грн. склали витрати на закупівлю лікарських засобів і матеріалів медичного призначення, 10 000 грн. - витрати на транспортування спецавтомобілем, 782 970 грн. - витрати на операцію в медичному центрі «Ладістен» м. Києва. Стягнення з обвинуваченого у покриття моральної шкоди 200 000 грн. замість 800 000, на думку апелянта, суд першої інстанції також не вмотивував.
Прокурор в апеляційній скарзі також просить скасувати вирок через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права керування транспортними засобами. Вказує, що суд, на його думку, належним чином не врахував тяжкості злочину учиненого ОСОБА_6 за обтяжуючої покарання обставини - у стані алкогольного сп`яніння, підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого і необхідність призначення йому реального покарання.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги, викладені в апеляційних скаргах, пояснення потерпілого, його представника і прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них обвинуваченого і захисниці, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, обговорив доводи сторін, потерпілого та його представника і вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задовільненню з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься, згідно з п.10 ч.1 ст. 7 КПК України, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора. Це означає, що метою доказування і обов`язком слідчого, прокурора, є встановлення всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, а не тільки тих, які зазначені в ч.1 ст. 91 КПК України.

Виклад всіх обставин, що підлягають доказуванню згідно зі ст. 91 КПК України, як їх вважають установленими слідчий, прокурор, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ч.4 ст. 110 і ч.2 ст. 291 КПК України, мають міститися в обвинувальному акті процесуальному рішенні, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершує досудове розслідування.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь його тяжкості.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.

Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження.

Перевірка відповідності обвинувального акта вимогам КПК України і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення, згідно зі ст. 314 цього Кодексу, віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. Після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому, в разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, має прийняти рішення про повернення його прокурору.
Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а отже і в межах викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст. 374 КПК України, покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим.

Санкція частини другої статті 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до засад, визначених у ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим, прокурором і судом першої інстанції не дотримані.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті ОСОБА_6 почасти дослівно співпадає з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, але в решті виходить за межі обставин, встановлених слідчим.

Так в обвинуваченні ОСОБА_6 , як воно сформульоване в обвинувальному акті, вказано, що в результаті здійсненого ним маневру обгону, наслідком якого стала дорожньо-транспортна пригода, «відбулося» механічне пошкодження автомобіля марки «SЕАТ Соrdoba» з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 та була пошкоджена залізобетонна опора лінії електропередач, що належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», з якою зіткнувся автомобіль «ВМW Х3».

Фактичні обставини цих двох подій в обвинувальному акті не вказані, а отже слідчим та прокурором не встановлені, проте згадані в формулюванні обвинувачення. Зі змісту обвинувального акту не видно, чи знаходяться ці події у причинному зв`язку з діями обвинуваченого, чи є вони окремими дорожньо-транспортними пригодами або пов`язані з зіткненням автомобілів «BMW X3» та «VW PASSAT B5» причинно-наслідковим зв`язком, а якщо пов`язані, то яким чином. У цьому ж контексті для встановлення ступеня вини обвинуваченого істотне значення має встановлення конкретних дій кожного з трьох водіїв: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та з`ясування питання про те, дії кого з них і в якій мірі посприяли настанню суспільно-небезпечних наслідків.
Суд першої інстанції на стадії підготовчого провадження таким порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі в ухвалі від 14.03.2018, значення не надав. Не маючи повного, такого, щоб відповідав вимогам ст. 91, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, суд був позбавлений можливості визначити межі судового розгляду таким чином, щоб мати можливість дати оцінку всім обставинам, які мають значення для кримінального провадження і виконати всі його завдання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Частина друга статті 286 КК України, за якою стороною обвинувачення кваліфіковано діяння ОСОБА_6 , визначає кримінальним правопорушенням порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

У цьому кримінальному провадженні для встановлення події кримінального правопорушення, ступеня його суспільної небезпечності істотне значення мають відомості про обставини, які безпосередньо передували і супроводжували подію, в тому числі ті, які сприяли тяжким наслідкам і давали підстави кваліфікувати дії обвинуваченого, як єдину, принаймні основну, вирішальну причину їх настання.

З показань обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що здійснюючи обгін автомобіля «SЕАТ Соrdoba», який повільно рухався поряд з узбіччям, він сподівався завершити маневр своєчасно, однак не встиг, тому, що автомобіль «BMW X3» рухався йому назустріч з перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкості.
Про «досить велику» швидкість автомобіля «BMW X3» згадав у своїх показаннях і пасажир автомобіля «SЕАТ Соrdoba» свідок ОСОБА_12 при тому, що свідок ОСОБА_11 водій цього автомобіля, стверджував, що рухався зі швидкістю 60 км/год, яку, в межах населеного пункту, обвинувачений ОСОБА_6 у своїх показаннях охарактеризував як «повільну».

Потерпілий ОСОБА_8 , у свою чергу, в судовому засіданні стверджував, що швидкості не перевищив, зустрічний автомобіль виїхав на смугу його руху зза іншого настільки раптово, що він встиг лише повернути кермо праворуч і не мав можливості уникнути зіткнення. Водночас пояснив, що є інвалідом третьої групи, має вади нижніх кінцівок, які, втім, не заважають йому керувати транспортним засобом, у чому він має досвід.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи по дослідженню обставин та механізму ДТП № 621 від 22.12.2017, як він викладений судом у вироку, причиною виникнення ДТП з технічної точки зору стали дії водія автомобіля «VW PASSAT B5» ОСОБА_6 , який виїхав на смугу зустрічного руху на такій відстані від автомобіля «BMW X3», на якій його водій ОСОБА_8 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення.
Допитаний у судовому засіданні експерт пояснив, що проводив експертизу на підставі вихідних даних, зазначених у постанові слідчого. Якими саме були ці вихідні дані та їх джерела, суд не дослідив, суперечностей у показаннях водіїв не усунув, оцінки їм не дав, обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від її початку і до кінця не з`ясував.
Як випливає зі змісту ст. 91 КПК України, встановити ці обставини з подальшим викладом їх в обвинувальному акті (в разі встановлення складу кримінального правопорушення), як обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України) разом з іншими фактичними обставинами кримінального правопорушення були зобов`язані і слідчий та прокурор.

Відсутність в обвинувальному акті чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які мають значення для кримінального провадження, як їх вважають установленими слідчий і прокурор, в тому числі про те, як рухалися до місця події кожний з трьох транспортних засобів (напрямок руху, швидкість, розташування на проїзній частині), чи не порушили вимог Правил дорожнього руху, водії ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , коли виникла небезпека для руху в кожного з них, якими були їх дії в цих умовах, чи відповідали вони вимогам Правил дорожнього руху, позбавила суд та інших учасників кримінального провадження можливості правильно зрозуміти ці обставини, зіставити їх з формулюванням обвинувачення, з`ясувати для себе чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді забезпечення доведеності вини з огляду на весь обсяг обвинувачення.

Відповідно до ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України встановлення таких порушень кримінального процесуального закону при розгляді справи в апеляційній інстанції утворює підставу для скасування вироку.

Ухвалити новий вирок або закрити кримінальне провадження за таких обставин суд апеляційної інстанції не вправі, оскільки будь-яке з цих рішень суперечило б правилам, викладеним у ст.ст. 314, 417 і 420 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З огляду на це правило вирішувати всі інші питання, зазначені в апеляційних скаргах у цій ухвалі апеляційний суд не вправі.

Якщо після з`ясування всіх фактичних обставин справи судом буде встановлено, що суспільно небезпечні наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , матеріальної і моральної шкоди настала виключно з вини ОСОБА_6 через порушення ним вимог Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звільнення від відбуття покарання з випробуванням не відповідатиме тяжкості такого злочину.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2019 щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у Виноградівському районному суді зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: