Справа № 215/7029/19
ВИРОК
31 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не працюючого, з середньою освітою, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
18.07.2019 року приблизно о 20:15 годин за межами проїзної частини вул. Каширська, справа, поблизу виїзду з подвір`я №36 в Тернівському районі міста Кривого Рогу, перебував автомобіль Mercedes Benz C220, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Литовська Республіка), під керуванням водія ОСОБА_3 , який знаходився в стані гострої інтоксикації канабіноїдами, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:
-«2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин».
В цей же час, по проїзній частині вул. Каширська з боку вул. О. Солом`яного в напрямку вул. І. Сірка рухався мопед Musstang не зареєстрований у встановленому законом порядку, під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так водій ОСОБА_3 , попередньо не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, розпочав рух транспортного засобу, виїхав на проїзну частину вул. Каширська, виконуючи маневр лівого повороту в напрямку вул. О. Солом`яного, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з яким:
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;
- «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mercedes Benz C220, допустив зіткнення з мопедом Musstang, під час якого ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: закритий уламковий перелом нижньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, забійно-рвана рана лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1756 від 19.11.2019 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.
Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і наслідками спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень є прямий причинний зв`язок.
Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю. Вказує, що він дійсно перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керував автомобілемMercedes Benz C220 та не побачив мопед, на якому рухався потерпілий, тому відбулося зіткнення.
Позов про відшкодування матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, частину позову про відшкодування моральної шкоди не визнає. Вказує, що добровільно надав потерпілому допомогу в розмірі 6 000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином.
Представником потерпілого- адвокатом ОСОБА_8 в судовому засіданні було підтримано цивільний позов, з обставин викладених в ньому.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , також підтверджується письмовими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:
-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.07.2019, з фото таблицями та схемою ДТП, складених в присутності двох понятих ,т.2, а.с.9-17, під час якого було оглянуто ділянку місцевості по вул..Каширська, поблизу виїзду з подвір`я № 36, зафіксовано на автомобілі «Mercedes Benz C220 сліди зчесу та деформації, зафіксовано місце розташування вказаного авто, зафіксовано уламки скла червоного кольору, сліди плям речовини, схожої на кров;
-Протоколом огляду від 05.08.2019,т.2, а.с.21-22,із фото таблицями, складеним в присутності двох понятих, згідно якого було проведено огляд мопеду «Musstang», синього кольору, який має численні сколи та подряпини, численні деформації пластику, розбита передня фара;
Висновком експерта № 1756, т.2, а. с. 37-39, Криворізького міжрайонного відділу Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», який провів судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом нижньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, забійно-рвана рана лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2019, т.2, а.с.40-45, з фото таблицями до нього, складеного в присутності понятих, та за участю потерпілого ОСОБА_7 .
Оцінюючи вище приведені письмові докази, які визнані судом належними та допустимими, як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою та з отриманими в ході судового розгляду показів обвинуваченого, суд констатує їх повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Представником потерпілого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 а.с.39-40 т.1 про стягнення 7150,13 грн. витрат на лікування, та 200 000 грн. моральної шкоди.
Вказує, що потерпілому ОСОБА_7 в наслідок ДТП, яке було вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості , тому потерпілий вимушений був нести витрати на лікування, які склали 7150,13 грн.
Крім того, потерпілому було заподіяно моральну шкоду, оскільки він по теперішній час позбавлений можливості самостійно пересуватися, змушений заново вчитись ходити, що позбавляє його можливості самообслуговуватись та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, тому просить стягнути із ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.
В судовому засіданні представник потерпілого- адвокат ОСОБА_8 позов підтримав , просить позов задовольнити в повному обсязі.
Розглядаючи позовні вимоги представника потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої, якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 визнав позов в частині стягнення витрат на лікування в сумі 7150,13 грн.
Суд приймає визнання обвинуваченим частин позову про стягнення витрат на лікування, яке на думку суду відповідає вимогам закону. Обвинувачений вказану частину позову визнав та його обставини доказуванню не підлягають відповідно до ст.206, 263 ч.6 ЦПК України.
Правовідносини між сторонами регулюються ст.1166 ЦК України, згідно норм якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Судом встановлена незаконність дій обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_7 заподіяні моральні страждання заподіянням середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, які виявилися в закритому уламковому переломі нижньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, забійно-рваній рані лівої гомілки, потерпілий тривалий час лікувався. Отримані ушкодження ноги потребують відновлення стану здоров`я потерпілого, що вимагало та вимагає від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя, та спричиняє глибокі моральні страждання.
Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, наслідки що наступили, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 , 30 000 грн. моральної шкоди, та 7150,13 грн. витрат на лікування, в іншій частині позову слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, пояснення обвинуваченого з приводу добровільного відшкодування частини завданих збитків, суд не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами в розумінні ст.ст. 76,77 ЦПК України.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно п.13 ч.1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних речовин, оскільки згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.07.2019 ОСОБА_3 під час огляду 18.07.2019 перебував в стані гострої інтоксикації канабіоідами.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, має зареєстроване місце мешкання, де і проживає фактично, на обліку у лікаря -психіатра та лікаря -нарколога не перебував та не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина, інвалідом не являється.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати на залучення експертів-відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином суму в розмірі 7150,13 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином суму в розмірі 30 000 грн., в іншій частині позову- відмовити.
Речові докази: автомобіль автомобіль «Mercedes Benz C220 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 залишити в користуванні власника ОСОБА_3 ;
-Мопед «Musstang» , який згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 повернути в користування ОСОБА_7 , який мешкає: АДРЕСА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: