справа № 174/428/20
провадження 1-кс/174/147/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області, клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000214, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 05.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 ККУкраїни.

06.07.2020 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна.
В своєму клопотанні слідчий зазначає, що 04.07.2020 до ЧС Вільногірського ВП надійшло повідомлення про те, що 04.07.2020 приблизно о 22.30 год., невідома особа знаходячись за адресою: бульвар Миру, 5 м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, а саме біля другого під`їзду шляхом ривка із застосуванням фізичної сили заволоділа мобільним телефоном марки «Redmi» синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , спричинивши при цьому гр. ОСОБА_5 майнової шкоди на суму, яка встановлюється.
04.07.2020 слідчим слідчого відділення Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування та внесено відомості до ЄРДР за № 0000214 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
05.07.2020 відповідно до ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» відносно гр. ОСОБА_6 , було застосовано превентивний захід у вигляді поверхневої перевірки та огляду, в ході якого у останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Fly» чорного кольору, після чого було проведено огляд даного телефону під час якого було встановлено, що в телефоні знаходиться дві simкарти, мобільних операторів ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_3 та «Водафон-Україна» з мобільним номером НОМЕР_4 .
У подальшому 05.07.2020 вказаний мобільний телефон марки «Fly» чорного кольору разом з двома sim картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_3 та «Водафон-Україна» з мобільним номером НОМЕР_4 опечатано та вилучено до Вільногірського ВП ЖВП ГУНП у Дніпропетровській області для відповідального зберігання.
05.07.2020 відповідно до вимог ст. 98 КПК України вищевказаний мобільний телефон марки «Fly» чорного кольору разом з sim картою Водафон-Україна» з мобільним номером НОМЕР_4 , користувачем яких є ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що мобільний телефон марки «Fly» чорного кольору та sim карта Водафон-Україна» з мобільним номером НОМЕР_4 містять на собі ознаки та сліди кримінального правопорушення, можуть бути знаряддям (предметом) вчинення кримінального правопорушення та які можуть надати користь для подальшого розслідування та щодо яких є необхідність їх збереження як речових доказів.
Клопотання вмотивовано тим, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно доцільно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, а тому слідчий просить накласти арешт на нього. Крім того, в разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та його можливе подальше використання, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що у потерпілої 04.07.2020 року невідомий чоловік силою вирвав належний їй мобільний телефон і з місця скоєння злочину зник, однак потерпіла та її дочка змогли цю особу розгледіти. Було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_6 та проведено в присутності двох понятих поверхневий огляд під час якого вилучено мобільний телефон з двома сім-картками одна з яких "Водафон-Україна" належить потерпілій. А інша ПрАТ "Київстар" - ОСОБА_6 . На мобільний телефон доньки потерпілої надходив дзвінок із пропозицією покласти гроші на цей рахунок для того, щоб належний потерпілій мобільний телефон було повернуто. Мобільний телефон на теперішній час вимкнено, однак в подальшому його можна зарядити та отримати інформацію про вхідні та вихідні дзвінки. Екран телефона пошкоджено, тому є труднощі у отримання інформації з нього. Якщо арешт на мобільний телефон із сім-карткою не буде накладено, то існує ризик втрати речового доказу.
Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, вважає, що є підстави для накладення арешту на майно, огляд ОСОБА_6 було проведено у відповідності до норм діючого законодавства.
Користувач телефонна в судове засідання не з`явився, згідно наданого слідчому судді рапорту, ОСОБА_6 пояснив, що до суду з`явитись не може у зв`язку із станом здоров`я, писати не може, оскільки у нього болить рука.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, а також матеріали кримінального провадження, які надані слідчим, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У ст. 167 КПК України наведені ознаки тимчасово вилученого майна.
Як передбачено вимогами ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
До клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна були долучені такі матеріали: копія витягу від 05.07.2020 про внесення до ЄРДР, протокол огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням, протоколи допитів свідків, протокол допиту потерпілої, постанова від 05.07.2020 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів.

Ознайомившись зі змістом поданого клопотання та доданими документами, виконавши вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, оглянувши витяг з ЄРДР до якого включено згідно з Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом ГПУ №139 від 06.04.2016 року інформація про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 186 КК України), слідчий суддя вважає, що мобільний телефон марки «Fly» чорного кольору разом з sim картою Водафон-Україна»не є предметом або об`єктом кримінального правопорушення і не відповідає критеріям речового доказу (ч. 1 ст. 98 КПК України), постанова про визнання та приєднання до провадження речових доказів не містить в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотиви прийняття постанови щодо визнання речовими доказами саме мобільного телефону та sim карти в межах цього кримінального провадження та їх обґрунтування.
Враховуючи, що необхідність накладення арешту на майно виникла з інших підстав ніж ті, що зазначені у клопотанні про арешт майна і усунути під час розгляду клопотання в суді ці розбіжності не виявляється можливим, відсутні достатні підстави вважати, що мобільний телефон та sim карта відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, слідчий суддя доходить висновку про недоведення необхідність такого арешту та про відсутність ризиків передбачених ст. 170 КПК України. Тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 169,170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000214- відмовити.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1