Справа №760/8011/20
Провадження №1-кс/760/3198/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 від 31.10.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 від 31.10.2019.

Як зазначається в клопотанні, в провадженні Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) перебуває кримінальне провадження № 0000970 від 31.10.2019 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 (справа № 991/1668/19, провадження № 1-кс/991 /2345/19) було задоволено клопотання старшого детектива Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000970 від 31.10.2019. Цією ухвалою, зокрема, було накладено арешт на автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 (далі - автомобіль).

02.01.2020 року адвокат ОСОБА_6 подав заяву про роз`яснення вищезазначеного судового рішення.

Також вказується, що роз`яснюючи ухвалу від 18.11.2019, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду зазначила (ухвала від 04.02.2020 у справі № 991/1668/19), що в цьому випадку арешт на автомобіль було накладено з метою збереження речового доказу та забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Якби ухвала передбачала відсутність заборони користування майном, не було би досягнуто мети накладення такого арешту саме з метою збереження речових доказів, яка сама по собі передбачає обмеження доступу до автомобіля. Тому, основною метою накладення такого арешту є обмеження доступу інших осіб, в тому числі підозрюваної, до автомобіля, оскільки саме в ньому відбулася передача грошових коштів, а, отже, він може містити сліди вчиненого правопорушення. Незастосуванння арешту його як майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (критеріям речового доказу), може привести до його зникнення або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Таким чином, слідчим суддею було встановлено арешт майна, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Виходячи з ч. 1 ст. 174 КІІК України, сторона захисту вважає за можливе звернутися до слідчого судді із даним клопотанням про часткове скасування арешту автомобіля виходячи з наступного.

Так, адвокат ОСОБА_3 вважає, що накладення арешту на автомобіль з метою збереження речових доказів втратило актуальність, адже транспортний засіб детективами НАБУ вилучено 12.11.2019, а відповідно до матеріалів кримінального провадження, зокрема, витягу з ЄРДР, протоколів обшуків, протоколів, складених за результатом негласних слідчих (розшукових) дій, зазначений автомобіль, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, не може містити та не містить будь-яких відомостей щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначається, що вже минуло достатньо часу для проведення огляду зазначеного транспортного засобу та проведення будь-яких експертиз аби детективи НАБУ могли пересвідчитись в тому, що він не містить слідів злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, адвокат ОСОБА_3 вважає, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні арешту автомобіля марки «ВMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , в розрізі позбавлення права на користування зазначеним майном з метою збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, в клопотанні зазначається, що відсутні підстави вважати, що автомобіль підлягає спеціальній конфіскації, адже ні матеріали кримінального провадження, які були надані органом досудового розслідування слідчому судді при обґрунтуванні клопотання про накладення такого арешту, ні зміст ухвали слідчого судді від 18.11.2019, яким дане клопотання задоволено, не містять підтверджень того, що автомобіль марки «ВМW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , підпадає під ознаки майна, визначені ст. 96-2 КК України, якою регулюються випадки застосування спеціальної конфіскації.

Також вказується, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року не заявлено цивільного позову, а відтак арештований автомобіль наразі не підлягає конфіскації у підозрюваної ОСОБА_4 для забезпечення цивільного позову.

З посиланням на ч.4 ст.173 КІІК України, адвокатом ОСОБА_3 в клопотанні наведено обґрунтування, на її думку, необхідності в користуванні автомобілем.

Так, вказується, що ОСОБА_4 на даний час є керівником таких громадських організацій як «Святиня-Берегиня», «Міжнародна дипломатична рада в Україні», засновником та учасником громадської організації «Українські люди», керівником ТОВ «Стабіліс». Тому, громадська та політична діяльність, ведення активного соціального життя з урахуванням постійного місця роботи, потребують постійних переміщень ОСОБА_4 , ведення активного способу життя та тривалого перебування в переїздах з одного місця на інше.

Тривале обмеження у пересуванні призводить до того, що ОСОБА_4 позбавлена можливості повноцінно здійснювати свою діяльність і, як результат, втрачає можливість заробітку та джерела доходу для подальшого існування.

Крім того, зазначається, що ОСОБА_4 через стан здоров`я тривалий час перебуває під наглядом лікарів, що підтверджується відповідною документацією.

На даний час виникла необхідність у госпіталізації ОСОБА_4 , на що підозрювана отримала відповідне направлення до військово-медичного лікувально - реабілітаційного центру м. Ірпінь Київської області. З урахуванням наведеного, наразі планується виїзд за межі міста Київ на нетривалий період часу для проведення додаткової діагностики з подальшим лікуванням.

На думку адвоката ОСОБА_3 , все вищенаведене призводить до гострої необхідності використовувати автомобіль, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

До того ж, таку необхідність обґрунтовано і перебуванням на утриманні ОСОБА_4 її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка с пенсіонеркою, інвалідом 2 групи (пожиттєво) та на даний час постійно проживає в с.Рудики Обухівського району Київської області. Віддаленість цього населеного пункту від м. Київ, а також погіршення стану здоров`я матері, пов`язаного із сезонним загостренням захворювань, та потреби частого навідування до матері з боку ОСОБА_4 вимагає використання автомобілю.

Зазначена обставина також укладена ситуацією, пов`язаною із обмеженням пересування людей між містом Києвом та іншими населеними пунктами України, включаючи громадський транспорт, що запроваджена з 17.03.2020 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - СоV-2», а також з урахуванням Рекомендацій Міністерства охорони здоров`я для громадян щодо коронавірусу 2019-nСоV.

Крім того, в клопотанні вказано, що НАБУ не може забезпечити належне збереження автомобіля на майданчику ГУ Національної поліції у м. Києві, тільки його власник ОСОБА_4 може забезпечити належні умові для його зберігання.

На підставі викладеного та керуючись стст. 42, 45-47, 174 КПК України, адвокат ОСОБА_3 просить по суті скасувати арешт на тимчасово вилучене майно за результатом проведення 12.11.2019 обшуку автомобіля марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , в частині позбавлення права на користування зазначеним майном.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала до слідчого судді клопотання про розгляд вищезазначеного клопотання про часткове скасування арешту за її відсутності.

Крім того, до слідчого судді надійшло клопотання головного бухгалтера ТОВ «Стабіліс», засновником (учасником) та керівником якого є ОСОБА_4 , в якому персонал вказаного ТОВ в особі головного бухгалтера ОСОБА_8 просить суд задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 та надати ОСОБА_4 можливість використовувати свій автомобіль, у тому числі і з метою ведення господарської діяльності цього товариства, задля забезпечення лікарів усі необхідним хоча б для надання невідкладних стоматологічних послуг.

Також до слідчого судді надійшли заперечення детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 щодо клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 (справа №991/1668/19, провадження №1-кс/991/2345/19), в яких, зокрема, зазначається, що 21.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 369 КК України, санкції вищевказаних статей передбачають покарання у вигляді конфіскації майна. Таким чином, у разі направлення обвинувального акта у вищевказаному кримінальному провадженні до суду і визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів, до останньої може бути застосовано покарання, в тому числі, і у вигляді конфіскації належного їй майна.

Крім того, в запереченнях детектива НАБУ вказується, що ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.02.2020 (справа № 991/1668/19, провадження11-сс/991/45/20) розглянуто апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 31.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, і за результатами її розгляду скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 31.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970, якою накладено арешт на автомобіль, марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , без змін.

Станом на теперішній час належний підозрюваній ОСОБА_4 автомобіль марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019, передано на зберігання згідно акту приймання-передачі до спеціальних підрозділів Центру забезпечення №1 ГУ Національної поліції у м. Києві у відповідності до вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104.

За таких обставин, як стверджується в запереченнях детектива НАБУ ОСОБА_9 , враховуючи вищевикладені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а також фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а також вид покарання у вигляді конфіскації майна за вищевказаними статтями, на думку органу досудового розслідування, відсутні достатні, законні та обґрунтовані підстави для задоволення клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 про часткове скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 (справа №991/1668/19, провадження №1-кс/991/2345/19), а саме скасування арешту на тимчасово вилучене майно за результатами проведення 12.11.2019 обшуку автомобіля марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині позбавлення права на користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись стст. 8, 9, 40, 89 КПК України, детектив НАБУ ОСОБА_10 просить відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 про часткове скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 (справа №991/1668/19, провадження №1-кс/991/2345/19), а саме скасування арешту на тимчасово вилучене майно за результатами проведення 12.11.2019 обшуку автомобіля марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині позбавлення права на користування зазначеним майном.

Дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, додані до нього копії документів, заперечення детектива НАБУ ОСОБА_9 та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019, справа № 991/1668/19, провадження 1-кс/991/2345/19, задоволено клопотання старшого детектива Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, та накладено арешт, у т.ч., на автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Виходячи з вищевказаної ухвали, арешт накладено відповідно до пп.1, 3 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.02.2020, справа № 991/1668/19, провадження1-р/991/1/20, задоволено заяву адвоката ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення та роз`яснено резолютивну частину ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019, справа № 991/1668/19, провадження № 1-кс/991/2345/19, так, що, в цьому випадку арешт на автомобіль було накладено з метою збереження речового доказу та забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Якби ухвала передбачала відсутність заборони користування майном, не було би досягнуто мети накладення такого арешту саме з метою збереження речових доказів, яка сама по собі передбачає обмеження доступу до автомобіля. Тому, основною метою накладення такого арешту є обмеження доступу інших осіб, в тому числі підозрюваної, до автомобіля, оскільки саме в ньому відбулася передача грошових коштів, а отже, він може містити сліди вчиненого правопорушення. Незастосуванння арешту його як майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (критеріям речового доказу), може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Таким чином, слідчим суддею було накладено арешт на майно, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.01.2020, справа № 991/1668/19, провадження11-сс/991/45/20, апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 - залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 31.10.2019 до ЄРДР за № 0000970, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, - залишено без змін.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як передбачено ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведених норм законодавства та встановлених фактичних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що твердження адвоката ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , що арешт на її автомобіль підлягає скасуванню, оскільки не міг бути накладений з метою забезпечення спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки, як встановлено, арешт на автомобіль накладався слідчим суддею Вищого антикорупційного суду з інших підстав, а саме - з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Накладення арешту саме з цих підстав переглядалося Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду 24.01.2020, справа № 991/1668/19, провадження 11-сс/991/45/20, при цьому, колегія суддів погодилася, що зазначене в клопотанні детектива майно, в т.ч. автомобіль марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , підпадає під ознаки майна, передбаченого ст. 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у кримінальному проваджені, а відтак існували реальні підстави для накладення арешту майна, яке тимчасово було вилучено, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, і в подальшому було визнано речовими доказами.

Колегія суддів також дійшла висновку, що надані детективом та прокурором докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_4 могла вчинити вищевказані кримінальні правопорушення та до вказаного майна, з урахуванням специфіки висунутої до ОСОБА_4 стороною обвинувачення підозри, може бути застосована конфіскація, в тому числі спецконфіскація.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладено необґрунтовано та не спростовано позицію слідчого судді Вищого антикорупційного суду, що незастосуванння арешту вищевказаного майна, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування майном, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя також дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, адже її твердження щодо необхідності користування ОСОБА_4 належним їй автомобілем марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , не обґрунтовують необхідності користування саме цим автомобілем, а вказані потреби в користуванні автомобілем, зокрема для здійснення громадської, політичної та господарської діяльності, необхідності підтримання належного стану здоров`я підозрюваної та її матері, можуть бути задоволені за допомогою іншого транспортного засобу, в т.ч. орендованого.

Крім того, слідчий суддя враховує, що належний підозрюваній ОСОБА_4 автомобіль, марки «BMW», моделі «X6», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019, передано на зберігання згідно акту приймання-передачі до спеціальних підрозділів Центру забезпечення №1 ГУ Національної поліції у м. Києві у відповідності до вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, а ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.02.2020, справа № 991/1668/19, провадження1-р/991/1/20, встановлено, що ухвалою про арешт вищевказаного транспортного засобу не передбачено можливість здачі автомобіля підозрюваній на відповідальне зберігання.
На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1