КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року,відносно

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баку, є громадянином Азербайджану, одружений, має двох синів 2011 та 2012 років народження, проживає в АДРЕСА_1 , котрий розшукується компетентними органами Азербайджанської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_5 ,
особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 та застосовано до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки, до 17 липня 2020 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя перевіривши наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної видачі особи (екстрадиційного арешту), щодо якої розглядається клопотання, вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення його фактичної видачі до Азербайджанської Республіки, оскільки доводи прокурора викладені в клопотанні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який дії в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайджанської республіки.
Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки вона ухвалена при неповному дослідженню всіх суттєвих обставин справи необхідних для постановлення об`єктивного та законного рішення.
Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, апелянт вказує, що матеріали клопотання прокурора про застосування щодо громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не містять доказів щодо обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання ОСОБА_6 під вартою.
Як зазначає захисник, посилання в клопотанні прокурора про те, що ОСОБА_6 перебуває в міжнародному розшуку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та може у подальшому переховуватись не підтверджені належними та допустимими доказами, які б обгрунтували заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В свою чергу слідчий суддя, приймаюючи рішення про застосування акстрадиційного арешту до ОСОБА_6 , навіть не досліджував дані обставини.
Як зазначає сторона захисту, ОСОБА_6 з травня 2019 року проживав на території України офіційно. Має місце проживання в АДРЕСА_2 , що підтверджується наданим суду договором оренди.
Відповідно до наданої дільничним інспектором поліції характеристикою від 19 травня 2020 року за місцем свого проживання характеризується позитивно, ні кримінальних, ні адміністративних правопорушень за час проживання та території м. Києва не вчиняв.
Більше того, матеріалами справи встановлено, що під час проживання ОСОБА_6 на території України останній звертався до компетентних органів України з заявою щодо отримання статусу біженця, проте його заява не могла бути розглянута вчасно у зв`язку з введенням карантину.
Враховуючи вищезазначені обставини, ОСОБА_6 не переховувався ні від правоохоронних органів Азербайджанської Республіки, ні від правоохоронних органів України, а тому повністю спростовуються доводи прокурора щодо можливого переховування ОСОБА_6 та перешкоджанні його екстрадиції до Азербайджанської Республіки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 13 квітня 2020 року о 10 год. 10 хв. старшими оперуповноваженими ОКП Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві затримано ОСОБА_6 , громадянина Азербайжанської Республіки, який знаходиться в міжнародному розшуку за вчинення злочину, передбаченого ст. 178.3.2 КК Азербайжанської Республіки.
ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Азербайжанської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 178.3.2 КК Азербайжанської Республіки.
Постановою Хатинського районного суду м. Баку від 04 лютого 2020 року прийнято рішення про арешт ОСОБА_6 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу.

До прокуратури міста Києва 05 травня 2020 року з Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Азербайджанської Республіки про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності громадянина цієї республіки ОСОБА_6 та надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час триває.

Злочин, за який ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Азербайджанської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 178.3.2 Кримінального кодексу Азербайджанської Республіки (шахрайство) відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився.

08 травня 2020 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року клопотання прокурора було задоволено та застосовано до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки до 17 липня 2020 року включно.

Правовідносини між Україною та Азербайжанською Республікою щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Крім того, відповідно до ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду першої інстанції, а також журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 екстрадиційного арешту перевірялись при розгляді клопотання.

При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки. При цьому встановлено, що застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Азербайжанської Республіки.

Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі, згідно яких слідчий суддя під час розгляду вказаного клопотання не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, слідчим суддею враховано наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання затриманим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, з матеріалів запиту, а також копії паспорту ОСОБА_6 убачається, що він покинув територію Республіки Азербайджан 08 листопада 2019 року, що узгоджується із даними процесуальних документів про його втечу, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі засудження за вчинення злочину, передбаченого ст. 178.3.2 Кримінального кодексу Азербайджанської Республіки (шахрайство) відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, а також відомості про його особу, в їх сукупності.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_6 неможливе застосування екстрадиційного арешту, а тому апеляційна скарга з викладеними у ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 та застосовано до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Азербайжанської Республіки, до 17 липня 2020 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який дії в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2826/2020
Категорія: ст. 583 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1