УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/5476/20

Провадження №: 1-кс/755/1881/20

"17" квітня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та заявника/представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 ,про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного 21.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, установив :

ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді цього місцевого суду, у порядку ст.ст. 170, 171 КПК, з клопотанням про арешт майна, а саме ТЗ Лексус, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску у рамках кримінального провадження внесеного 21.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,, яке умотивоване дійсністю у провадженні передумов регламентованих ст.ст. 132, 170 КПК, адже ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , тим самим є дійсною мета передбачена п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК.

ОСОБА_4 у судовом узасідання заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з передумов наведених ним у зверненні.

У судове засідання інші сторони будучи повідомленими про нього згідно ст. 135 КПК України, не з`явилися, у зв`язку з чим, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26, 172 вказаного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом з урахуванням строків розгляду звернень даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до його розгляду по суті у відсутність вказаних сторін.

Відповідно слідчий суддя дослідивши матеріали судового провадження, заслухавши думку ОСОБА_4 , приходить до наступного.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, відповідно з огляду на те, що заявник у своїх зверненнях прямо указує на порушення його прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, дане питання підлягає відповідному аналізу слідчим суддею, у порядку розгляду даного звернення по суті.

З урахуванням того, що способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Та того, що як установлено слідчим суддею Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження за фактом заволодіння ТЗ Лексус ОСОБА_3 шляхом обману та відповідно завдання йому збитку на суму 580 тис. гривень.

У рамках цього кримінального провадження ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої учиненням злочину.

Указаний позов УП отриманий 09.04.2020 за вх. № 5020.

Також з позову позивача слідує, що 02.05.2018 ОСОБА_3 придбав у власність транспортний засіб Лексус, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску. У вересні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до потерпілого ОСОБА_3 з проханням надати йому довіреність на право розпорядження вказаним транспортним засобом із зазначеним в ній правом виїзду за кордон. При цьому, запевнив ОСОБА_3 , що йому потрібно виїхати на зазначеному ТЗ за кордон, а для цього йому необхідна відповідна довіреність. Так, 28.09.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладеного в усній формі договір доручення та надано останньому довіреність, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси в будь-яких установах, органах, організаціях, які будуть стосуватися управління та розпорядження (а при необхідності продажу, міни, оренди, позички) належного мені транспортного засобу. Надалі, 28.09.2018, тобто у день оформлення вказаної довіреності, ОСОБА_5 відчужив вказаний транспортний засіб своїй дружині ОСОБА_6 .

Тим самим, на момент розгляду цього звернення власником ТЗ є не цивільний відповідач за позовом, а інша особа.

Також, на час розгляду даного звернення в суді у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000444факт повідомлення певних осіб про підозру не установлений.

Відповідно, аналізуючи винесені на розгляд заявником питання, у порядку ч. 3 ст. 26 КПК, яка регламентує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами, слідчий суддя відмічає таке.

Відповідно до ст. 171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частиною 6 статті 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, не установлено факту того, що ОСОБА_5 або ж ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні мають статус підозрюваних, що відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК унеможливлює арешт майна з метою визначеною п. 4 ч. 2 цієї ж статті Кодексу.

Набуття ОСОБА_5 статусу цивільного відповідача , у контексті норм ч. 2 ст. 62 КПК України, не є достатньої підставою для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження, адже у силу норм ч. 6 ст. 170 при наявності мети визначено п. 4 ч. 2 ст.170 того ж Кодексу арешт на майно цивільного відповідача не накладається. Так як поняття цивільний відповідач та підозрюваний, обвинувачений, засуджений, фізична чи юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, не є тотожними.

Тим паче, що на цей час власником ТЗ є інша особа, яка навіть не є цивільним відповідачем за позовом.

Відповдіно до ч. 3 ст. 170 КПК, тільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як наслідок, слідчий суддя, не убачає підстав для арешту ТЗ з підстав наведених заявником.

Щодо питання арешту ТЗ з метою регламентованою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, то, з огляду на положення ст. 171 КПК з цим питання може звертатися до слідчого судді тільки прокурор, чи слідчий за погодженням з прокурором.

Інших питань на розгляд, у порядку ч. 3 ст. 26 КПК, заявник не виносить.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає,за необхідне відхилити дане звернення заявника з наведених вище передумов.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 139-140, 170-173, 369-372, 376 КПК України слідча суддя постановила :

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 ,про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного 21.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 16:40 год. 22.04.2020.

Слідча суддя ОСОБА_7