Справа № 405/2661/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 24.03.2020 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку в салоні автомобіля Toyota Land Cruiser 200 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , а саме речові докази: оригінал пояснення ОСОБА_5 від 19.12.2019 на 2 арк., оригінал пояснення ОСОБА_6 від 19.12.2019 на 1 арк., оригінал пояснення ОСОБА_7 від 20.12.2019 на 1 арк., копія видаткової накладної №РН-0001474 від 01.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001540 від 07.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001709 від 27.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001560 від 08.11.2019, які були вилучені 29.04.2020 в ході обшуку в салоні автомобіля Toyota Land Cruiser 200 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2020 до ГУНП в Кіровоградській області звернулась ОСОБА_8 , директор ТОВ «Моноліт-РРА», із заявою про те, що у період часу з 10.01.2019 по 27.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-РРА» , було здійснено поставки бетону марок М-150, М-250, М-300, Фермерському господарству ОСОБА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_2 на суму 5 348 375,00 грн, відвантаження якого здійснювалось на об`єктів будівництва маслоекстраційного заводу за адресою: м. Кропивницький, вулиця Мурманська 29-Ж.
У вказаний період часу ОСОБА_4 буди підписані видаткові накладні на суму 3 095 085,00 грн. Від підписання видаткових накладних на суму 1 696 960,00 грн. ОСОБА_4 ухиляється.
16.02.2020 ТОВ «Моноліт-РРА» звернулось з претензійною вимогою до ФГ «Ковалевського В.І.», щодо негайної сплати заборгованості в розмірі 1 696 960,00 грн. згідно рахунку-фактури №СФ-0000035 від 14.01.2020, однак незважаючи на вказані та подальші вимоги до службових осіб ФГ «Ковалевського В.І.» та безпосередньо до його голови ОСОБА_4 , вказаним господарством заборгованість сплачена не була. В подальшому ОСОБА_4 взагалі був заперечений факт поставки бетону та відмова у сплаті за його поставку.
В ході проведення подальших слідчих дій та допитів свідків, у тому числі колишніх співробітників ФГ « ОСОБА_4 », було встановлено, що дійсно в період 2018-2019 років, ФГ « ОСОБА_4 » здійснювалось будівництво маслоекстраційного заводу за адресою: м. Кропивницький, вулиця Мурманська 29-Ж.
Для будівництва вказаного об`єкту ОСОБА_4 використовувались бетони різних марок, які постачались для будівництва ТОВ «Моноліт-РРА». Так з метою створення позитивного іміджу підприємства, ОСОБА_4 здійснювалось замовлення бетонних сумішей на значні суми, та які він оплачував з певною частотою, створивши таким чином імідж надійного бізнес партнера та встановивши довірливі відносини з керівництвом ТОВ «Моноліт-РРА».
Для обліку бетонної суміші, яка постачалась на об`єкт будівництва, при в`їзді на територію було встановлено ваги, за допомогою яких проводилось зважування автомобілів, які постачали бетон, для визначення його точної маси шляхом тарування повного та порожнього автомобіля, а також здійснювалась фіксація автомобіля, прізвища водія та номер видаткової накладної за якою здійснювалось постачання бетону, про що здійснювались відповідні записи в журналах вагового контролю. В подальшому працівники ФГ «Ковалевського В.І.», які здійснювали ваговий контроль передавали відомості журналів до бухгалтерії вказаного підприємства, для проведення взаємних звірок записів в журналах та отриманих видаткових накладних на поставлений товар.
В подальшому, розуміючи що значна частина споруд на об`єкті будівництва маслоекстраційного заводу буде невдовзі завершена, та маючи намір на отримання бетону необхідного для завершення будівництва, ОСОБА_4 перебуваючи і довірливих стосунках з керівниками ТО «Моноліт-РРА» та маючи раніше створений імідж надійного партнера, вирішив здійснювати його замовлення та отримувати поставку без фактичної оплати за поставлений бетон.
Незважаючи на наявність журналів вагового контролю на фактично поставлений бетон та видаткових накладних, які не мали між собою розбіжностей, ОСОБА_4 відмовлявся підписувати частину видаткових накладних, та періодично їх переховував, що змушувало ТОВ «Моноліт-РРА» виготовляти та надсилати йому дублікати вказаних підприємств. Крім того періодично змінював бухгалтерів на підприємстві, та кожному новому бухгалтеру давав доручення на проведення взаємозвірок з ТОВ «Моноліт-РРА», не надаючи частини документів, таким чином намагаючись змусити необізнану особу скласти акт взаємозвірки, який не буде включати частину заборгованості перед ТОВ «Моноліт-РРА».
В подальшому, після отримання усних та письмових вимог здійснити розрахунки за поставлений бетон від ТОВ «Моноліт-РРА», ОСОБА_4 взагалі заперечив факт його постачання в частині щодо якої існує заборгованість, та всі документи, які підтверджували факти постачання бетону та його об`єми, а саме видаткові накладні, платіжні доручення, вагові журнали та інші документи забрав з бухгалтерії підприємства та почав переховувати з метою уникнути оплати та завдавши таким чином ТОВ «Моноліт-РРА» збитків у великих розмірах на суму 1 696 960,00 грн.
29.04.2020 було проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser 200 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- оригінал пояснення ОСОБА_5 від 19.12.2019 на 2 арк.;
- оригінал пояснення ОСОБА_6 від 19.12.2019 на 1 арк.;
- оригінал пояснення ОСОБА_7 від 20.12.19 на 1 арк.;
- копія видаткової накладної №РН-0001474 від 01.11.2019;
- копія видаткової накладної №РН-0001540 від 07.11.2019;
- копія видаткової накладної №РН-0001709 від 27.11.2019;
- копія видаткової накладної №РН-0001560 від 08.11.2019.
В подальшому вилучені документи були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити повністю.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, в телефонному режимі просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоовлення даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання надані стороною кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 29.04.2020 року - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що оригінал пояснення ОСОБА_5 від 19.12.2019 на 2 арк., оригінал пояснення ОСОБА_6 від 19.12.2019 на 1 арк., оригінал пояснення ОСОБА_7 від 20.12.2019 на 1 арк., копія видаткової накладної №РН-0001474 від 01.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001540 від 07.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001709 від 27.11.2019, копія видаткової накладної №РН-0001560 від 08.11.2019 об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 24.03.2020 року про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на оригінал пояснення ОСОБА_5 від 19.12.2019 на 2 арк., оригінал пояснення ОСОБА_6 від 19.12.2019 на 1 арк., оригінал пояснення ОСОБА_7 від 20.12.2019 на 1 арк., копію видаткової накладної №РН-0001474 від 01.11.2019, копію видаткової накладної №РН-0001540 від 07.11.2019, копію видаткової накладної №РН-0001709 від 27.11.2019, копію видаткової накладної №РН-0001560 від 08.11.2019, які були вилучені 29.04.2020 в ході обшуку в салоні автомобіля Toyota Land Cruiser 200 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Заборонити розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10