"08" квітня 2020 р. Справа № 363/82/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву про уточнення початку строку покарання та зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо ОСОБА_3 ,
встановив:
18.03.2020 року до Вишгородського районного суду Київської області з Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)» Міністерства юстиції України надійшла заява у якій порушено питання роз`яснення початку строку покарання та зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо ОСОБА_3 .
Учасники справи до суду не прибули, що розгляду заяви не перешкоджає. Дослідивши справу, суд дійшов до такого.
Встановлено, що ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000103 засуджений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.10.2018 року за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 6 років та 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховано з часу затримання 10.11.2017 року.
Крім того ОСОБА_3 також засуджено в кримінальному провадженні № 50000051 вироком зазначеного суду від 11.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Також встановлено, що запобіжний захід утримання під вартою щодо ОСОБА_3 , в розумінні вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення» застосовувався тільки в кримінальному провадженні № 0000103.
Після його засудження вироком від 17.10.2018 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі вказане тримання під вартою останнього вважається інкорпорованим у вирок та призначене покарання.
При цьому Закон № 838-VIII від 26.11.2015 року (щодо розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) діяв у період з 24.12.2015 року по 21.06.2017 року.
В цьому зв`язку період тримання під вартою ОСОБА_3 з 14.11.2013 року по 05.03.2014 року судом зараховано згідно ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції вказаного Закону, згідно вироку від 17.10.2018 року.
Водночас після засудження ОСОБА_3 вироком від 17.10.2018 року запобіжний захід тримання під вартою, в розумінні вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк якого міг би бути зарахований за правилами ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838- VIII від 26.11.2015 року) в кримінальному провадженні № 50000051 ОСОБА_3 не обирався.
Останній знаходився в Київському слідчому ізоляторі тимчасово лише для розгляду іншого кримінального провадження.
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04 червня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 04 вересня 2015 року, суд зауважує, що «починаючи з дати постановлення вироку, навіть якщо лише судом першої інстанції, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання.
Відтак при ухваленні вироку від 11.12.2019 року, який набрав законної сили, зарахування покарання, про яке йдеться в клопотанні, не здійснювалося з підстав викладених вище.
Беручи до уваги викладене та керуючись ст. 380 КПК України,

ухвалив:
клопотання задовольнити.
Роз`яснити, що строк початку відбування покарання ОСОБА_3 за вироком від 11.12.2019 року слід обраховувати з 10.11.2017 року.
Роз`яснити, що в строк покарання за вироком від 11.12.2019 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 від 10.11.2017 року зарахуванню згідно Закону України № 838-VIIIвід 26.11.2015 року не підлягає.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя