№558/638/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі колегії суддів:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000122 від 25 липня 2018 року по обвинуваченню
ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Черняхів, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, не депутата, неодноразово судимого:
-вироком Миргородського міськсуду Полтавської області від 15 грудня 1999 року за ч.3 ст.140, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140, ст.43, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Звільнився з місць позбавлення волі 20 квітня 2005 року по відбуттю покарання;
- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2006 року за ч.3 ст.185, ст.69, ст.395, ч.1 ст.70 до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Звільнився з місць позбавлення волі 28 квітня 2007 року по відбуттю строку покарання;
-вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2010 року за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75-76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строкм 3 роки.
-вироком Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 14 травня 2012 року за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 15 днів.
Судимості не погашені та не зняті у встановленому законом порядку
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Хоросток, Славутського району Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, вдови, непрацюючої, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, не депутата, раніше не судимої, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 , за попередньою змовою з ОСОБА_15 , 24 липня 2018 року, приблизно о 23 годині, з метою заволодіння чужим майном, вчинили розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло, на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_3 за наступних обставин.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , прийшовши до будинку останньої, за допомогою фізичної сили руками вийняв віконну раму, після чого через віконний отвір проникли в будинок потерпілої, та використовуючи кишеньковий ліхтарик, ОСОБА_6 спрямував світло ліхтарика в очі потерпілої ОСОБА_10 , яка в цей час сиділа на ліжку, готуючись до сну, і підійшовши до останньої, ОСОБА_6 умисно застосував відносно потерпілої ОСОБА_10 фізичне насильство, яке виразилося в нанесенні тілесних ушкоджень у виді крововиливу на спині справа по лінії лопатки на рівні 7-9 ребер, крововиливу на обличчі, крововиливів на тильній поверхні лівої кисті, нижній третині лівого передпліччя, садна на правому передпліччі, а також крововиливу на лівій щоці по ходу тіла нижньої щелепи в її середній частині, крововиливу на рівні середньої третини тіла нижньої щелепи справа, крововиливу в місті кріплення правої вушної раковини від утримування рукою чи руками нападника за ці ділянки, у тому числі і насильницькому повертанні голови потерпілої, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, повалили потерпілу ОСОБА_10 на ліжко, після чого ОСОБА_6 пішов шукати гроші по кімнатах будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 в цей час утримувала силою ОСОБА_10 на ліжку в положенні лежачи, не даючи можливості останній чинити будь-який супротив.

Не знайшовши самостійно грошових коштів, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 та підійшовши до ОСОБА_10 , яку в цей час утримувала обвинувачена ОСОБА_8 , застосовуючи психічне насильство, яке виразилося в погрозі застосувати фізичне насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, висловивши погрозу вбивством, якщо потерпіла негайно не передасть йому та ОСОБА_8 грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_10 , будучи особою похилого віку, 1929 року народження, перебуваючи вже під фізичним насильством зі сторони обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебуваючи наодинці в темній кімнаті будинку з незнайомими для неї та фізично здоровими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , сприйняла погрозу застосування фізичного насильства небезпечним для життя і здоров`я, як реальну і вимушена була власні грошові кошти в сумі 3500 гривень передати ОСОБА_6 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, ОСОБА_6 наказав потерпілій сісти на стілець і утримував її в положенні сидячи, в той час, як ОСОБА_8 зв`язувала руки та ноги потерпілої за допомогою армованого скотчу, який вони принесли з собою, з метою перешкодити потерпілій вільно пересуватися, після чого заволодівши грішми та мобільним телефоном марки «Samsung GT-E1202і» вартістю 199,66 грн., покинули будинок потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187КК України, визнав частково та дав показання про те, що він не згідний з обставинами вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Він, обвинувачений, побачив потерпілу тільки перший раз, коли проникнув в будинок. Він приїхав в господарство до свого знайомого ОСОБА_16 , який проживає в с.Охматків. Прізвище ОСОБА_17 і він раніше проживав в Житомирській області. Він, обвинувачений, разом з ОСОБА_18 приїхали в с.Охматків 24 липня 2018 року до ОСОБА_16 в гості. Коли вже прийшов час відпочивати, то поскільки в хаті були діти, вони разом з ОСОБА_19 вирішили піти до автовокзалу в смт.Демидівка. Коли вони разом зі ОСОБА_8 йшли по дорозі, то він «по природніх потребах» відійшов в сторону, а ОСОБА_19 пішла далі по дорозі. «Відправляючи природні потреби», він, обвинувачений, побачив господарство, якусь хату, яка не була огороджена. В цей час на дворі «моросило» і він підійшов до цієї хати з метою, щоб переконатися, чи немає в цій хаті нікого, так як мав намір в ній переночувати. Коли він підійшов до дверей, то взявся за ручку і постукав у двері. Йому ніхто не відповів. Він побачив віконну раму, яка трималась на «чесному слові» і, взявшись руками за раму, «витягнув» її. Через віконний отвір він проник в приміщення хати. Перебуваючи в приміщенні хати, він побачив з лівої сторони двері, які вели в іншу кімнату. Двері в цю кімнату були відкриті і він, обвинувачений, побачив в іншій кімнаті жінку, яка сиділа на ліжку. Підійшовши до жінки, він, обвинувачений, до неї привітався та запитав: «Як здоров`я?», вдаривши кулаком, не сильно, в спину. Потерпіла попросила, щоб він її не бив і повідомила, що в неї є гроші і запропонувала їх йому віддати. Потерпіла пройшла в іншу кімнату та витягла з туфель гроші, які передала йому. На столі лежав мобільний телефон, який він забрав сам. Після цього на нього, обвинуваченого, «щось найшло» і він, взявши скотч, який лежав на холодильнику, перев`язав ноги потерпілій, після чого покинув будинок. З його сторони на адресу потерпілої ніяких погроз не було.

Пояснити свою поведінку на той час він не може, в нього щось «сталось з головою», чи «здурів», чи "щось сталось".

Він не знає, як опинилась ОСОБА_8 в будинку, наскільки він пам`ятає, вона стояла на вулиці, а потім вона «опинилась» і стояла біля потерпілої.

Вхідні двері він, обвинувачений, відкрив, коли через вікно проник в приміщення.

Вхідні двері були закриті на клямку зсередини. Шминдрук ОСОБА_20 зайшла в хату до того, як потерпіла віддала гроші.

Коли він вдарив потерпілу, то ОСОБА_8 ще не було в будинку. Він, обвинувачений, бачив, як ОСОБА_21 зайшла в хату, а він в цей час стояв біля потерпілої.

Потерпіла запропонувала йому ці гроші, щоб він її не бив.

ОСОБА_8 не чула, коли потерпіла говорила йому про гроші.

Коли потерпіла запропонувала йому гроші, то він їй нічого не відповів, а вона пішла сама, взяла гроші і передала їх йому.

Коли потерпіла пішла за грішми, то ОСОБА_19 стояла в цей час біля ліжка.

Телефон він взяв після того, як йому потерпіла передала гроші.

ОСОБА_19 не приймала участі у зв`язуванні потерпілої, а він, обвинувачений, зв`язував потерпілу в цей час сам.

Він, обвинувачений, наніс потерпілій тільки один удар по спині. ОСОБА_19 ніяких ударів потерпілій не наносила, а він, обвинувачений, наніс їй тільки один удар в спину. Потерпілу ніхто не утримував.

Він, обвинувачений, не знає, звідки взялись тілесні ушкодження у потерпілої у вигляді саден на кистях рук та на передпліччі, можливо, вона отримала їх під час того, як доглядала господарство. Він, обвинувачений, бачив, що потерпіла стара людина.

Крововиливи на обличчі потерпілої він не бачив, так як у кімнаті було темно. Коли він, обвинувачений, отримав гроші та телефон, то пішов з будинку. Спочатку він не знав, яка була сума, але пізніше, коли дійшов до вокзалу в смт.Демидівка, то гроші перерахував, їх було 3600 гривень.

В нього, обвинуваченого, часом бувають «провали» в пам`яті, гроші були купюрами по 100, 200 та 500 гривень, інших купюр не було.

На обліку в лікаря-психіатра він, обвинувачений, не перебуває, однак коли відбував міру покарання, то був побитий засудженими і перебував на обліку в лікаря-психіатра в Коростенській виправній колонії.

Шминдрук ОСОБА_20 залишилась з потерпілою, коли він, обвинувачений, вийшов з будинку, щоб її заспокоїти і вийшла за ним десь через одну хвилину.

ОСОБА_19 питала його, що це він робить, коли він зв`язував ноги потерпілій скотчем.

ОСОБА_19 і він, обвинувачений, пішли до автовокзалу смт.Демидівка і коли о 5 годині ранку «прийшов» автобус, то вони поїхали в м.Рівне, де «зняли» квартиру.

На нього, обвинуваченого, «щось найшло» і він легенько вдарив потерпілу по спині.

В будинку освітлення не було. Він, обвинувачений, користувався маленьким ліхтариком.

На руках в нього, обвинуваченого, були рукавиці, які він він виявив на холодильнику потерпілої і вдягнув їх на руки з метою, щоб не було слідів на міжкімнатних дверях.

Він, обвинувачений, не бачив на руках ОСОБА_22 Валетини рукавиць.

Він, обвинувачений, рукавиці, які були в нього на руках, «загубив» в будинку потерпілої і «загубив» саме ті рукавиці, які взяв на холодильнику потерпілої. Це були тоненькі медичні рукавиці білого кольору.

Він, обвинувачений, вживав в той вечір спиртні напої у кількості 50 грам, після чого в будинку ОСОБА_16 вони пили тільки чай з пирогами.

Він, обвинувачений, п`яним не був.

В нього, обвинуваченого, вилучили гроші в сумі 3600 гривень, ще були якісь кошти, але ці кошти були його власні і яка була їх сума він точно не пам`ятає.

В ході огляду місця події були вилучені гроші потерпілої ОСОБА_10 в сумі 3500 гривень. Гроші він, обвинувачений, видав добровільно, під час огляду місця події. Огляд місця події був проведений в квартирі в м.Рівне.

Речі, які зазначені в протоколі огляду місця події магазину, він залишив біля магазину.

Медаль він забрав з будинку ОСОБА_10 25 липня 2018 року, а кофта належить ОСОБА_8 .

Туфлі, які були залишені ним, обвинуваченим, біля магазину «Техно» - це ті туфлі, в які він був взутий, коли був в будинку потерпілої.

Він особисто викидав речі із шафи будинку потерпілої ОСОБА_10 . В шафі він, обвинувачений, будь-яких коштів не виявив.

Після того, як він, обвинувачений, не виявив коштів в будинку, то підійшов до потерпілої і потерпіла кошти віддала йому добровільно.

Він, обвинувачений, наполягає на тому, що гроші він в потерпілої не вимагав і не кричав: «Давай гроші!», вона гроші віддала добровільно. Віконну раму він вийняв при допомозі рук. Скотч з собою він носив при собі десь, приблизно, місяць.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнає частково, а в частині моральної шкоди не визнає.

В ході судових дебатів, 04 березня 2020 року, винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнав і він та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_15 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187КК України, визнала частково та дала показання, що вони з ОСОБА_6 приїхали в с.Охматків до його друга ОСОБА_16 . Вони там посиділи і відпочили, однак поскільки було багато дітей в будинку, то вони з ОСОБА_6 пішли з будинку, так як не було де ночувати. Вони йшли по дорозі і ОСОБА_6 сказав, що йому треба відійти по «природніх потребах». Він пішов, а вона залишилась його чекати на дорозі. Це було приблизно о 23 годині. Вона чекала його десь хвилин 10-15. Поскільки ОСОБА_6 довго не було, то вона, обвинувачена, вирішила піти подивитись де він є. Пройшовши трохи далі, вона побачила будинок і поскільки ОСОБА_6 вона не побачила, то вирішила підійти ближче до будинку. Коли вона підійшла до будинку, то побачила, що вікно було вийняте і вхідні двері були відкриті навстіж. Вона почула голоси і через вхідні двері зайшла в хату. Коли зайшла в хату, то побачила жінку, яка сиділа на ліжку, а біля неї стояв ОСОБА_6 , який щось говорив потерпілій, однак що саме вона не пам`ятає. Вона запитала його, що він робить, на що він відповів їй, що він нічого такого не робить. В цей час потерпіла сказала, що в неї є гроші. Потерпіла встала з ліжка і пішла в іншу кімнату разом з ОСОБА_6 . Після цього вони повернулися, десь приблизно, через 1-2 хвилини, і ОСОБА_6 зв`язав потерпілій ноги скотчем. Зв`язавши ноги потерпілій, ОСОБА_6 взяв мобільний телефон, який належав потерпілій. Вона, обвинувачена, ще залишилась на 1 хвилину і сказала потерпілій: «Все добре, заспокойтесь.».

Рукавиць на її руках не було.

Вона, обвинувачена, бачила рукавиці на руках ОСОБА_6 , це були білі медичні рукавиці.

Коли вона, обвинувачена, зайшла в будинок, то рукавиці на руках в ОСОБА_6 вже були.

Вона не пам`ятає, що говорив ОСОБА_6 потерпілій.

Будь-яких погроз зі сторони ОСОБА_6 на адресу потерпілої вона не чула.

При ній, обвинуваченій, ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілій не наносив.

ОСОБА_6 не тримав при ній потерпілу за кисті чи передпліччя.

Вона особисто не наносила потерпілій ніяких тілесних ушкоджень, як і не утримувала її за кисті рук і передпліччя, а навпаки, тримала за руки і заспокоювала, однак від чого заспокоювала пояснити вона не може.

Вона, обвинувачена, не включала світло в будинку, так як не знала, де воно включається.

У ОСОБА_6 був в руках ліхтарик. Вона не пам`ятає, чи світив ОСОБА_6 ліхтариком в обличчя потерпілій. Вона, обвинувачена, не може пояснити, де взялися у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді синців на кистях та на передпліччі. Вона не може сказати, яку суму грошей передала потерпіла ОСОБА_6 .

Коли вона брала потерпілу за руки, щоб заспокоїти, то руки потерпілої зв`язані ще не були.

ОСОБА_6 не попереджував її, що йде вчиняти злочин.

Вона перед цим вживала трохи алкогольних напоїв.

Показання потерпілої не відповідають дійсності, так як вона потерпілу не зв`язувала.

Вона, обвинувачена, потерпілу не зв`язувала, а вона її тільки тримала, а зв`язував її скотчем ОСОБА_6 . В ОСОБА_6 на руках були рукавиці. У будинку вона грошей не шукала, а стояла біля ліжка. Бабуся сиділа біля ліжка. Вона, обвинувачена, ударів потерпілій не заподіювала.

ОСОБА_6 говорив потерпілій ОСОБА_10 : «Показуй гроші, поки ще жива залишилась!».

ОСОБА_6 купував скотч в м.Рівне.

На голові в потерпілої вона, обвинувачена, «не сиділа», тому що, якби вона своєю вагою сіла їй на голову, то потерпіла б не встала, у неї були б якісь синці та садна.

ОСОБА_6 говорив потерпілій ОСОБА_10 : «Давай гроші, поки жива!».

Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнала.

Під час судових дебатів, 04 березня 2020 року, ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнала і вона та її захисник адвокат ОСОБА_9 звернулися до суду з клопотанням про перекваліфікацію її дій з ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186 КК України.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_14 та обвинувачена ОСОБА_15 не визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, суд вважає їх вину доведеною зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: з показань потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що 24 липня 2018 року вона спілкувалась з донькою, після чого поставила мобільний телефон на «зарядку». Це було десь, приблизно, о 23 годині. В цей час вона почула, що щось стукнуло і загавкав собака. Вона, потерпіла, почула стук і побачила, що відчиняються двері і почали світити «батарейкою» в очі. Вона в цей час сиділа на ліжку. До неї підійшло двоє невідомих людей. Підійшовши до неї, вони виключили ліхтарик і вдвох, вхопивши її за горло, почали душити. Спочатку повалили її на ліжко на лівий бік, а тоді підняли її, потерпілу, та кинули на правий бік. Після чого жінка, яка сидить на лаві обвинувачених, "вилізла їй на голову" та сіла «заднім місцем» на її голову, а чоловік пішов шукати гроші. Коли він повернувся, то жінка «злізла з голови», а чоловік почав вимагати гроші і запитував: «Де гроші? Давай гроші!». Вона, потерпіла, думала, що вони можуть її вбити, а тому пішла в іншу кімнату, де під буфетом, у взутті, в целофановій торбинці, знаходились гроші. Вона, потерпіла, думала, що вони її «кончать». Чоловік «запхнув» гроші і після цього сказав, щоб вона сіла на ліжко. Коли вона сіла на ліжко, то чоловік взяв її за плечі, а жінка в`язала ноги тим, з чим вони прийшли. Вони мали при собі рукавиці. Їй, потерпілій, зв`язали і руки, і ноги, в`язала її жінка. Вона довго сиділа зв`язана, собака дуже гавкала. Після цього вона встала зв`язана і почала шукати ножика та впала. Потім вона встала і знайшла ножика, після чого, звільнилась. Коли їй, потерпілій, в`язали ноги, то рукавичка причепилась до того «в`язання».

Розмови з ОСОБА_6 у неї ніякої не було і з жінкою вона, потерпіла, також нічого не говорила. В неї в господарстві ніяких рукавиць не було і скотчу також не було.

Вони обоє вимагали в неї гроші. В неї були гроші купюрами по 100 та по 50 гривень.

Працівникам поліції вона, потерпіла, назвала саме ту суму, яку в неї забрали. ОСОБА_6 «хапав» її за горло. ОСОБА_6 бив чимось «гострішим», від чого вона не могла дихнути. Коли вона була на ліжку, то її били і жінка і чоловік, при цьому її «хапали» і душили, били руками. Вона, особисто, не бачила, хто і куди наносив їй удари, було нанесено приблизно 2 удари.

На руках в жінки були рукавиці.

В лікарню вона звернулася на наступний день.

Вона, як потерпіла, підтверджує свої показання, і коли вона падала, то тілесних ушкоджень при цьому вона не отримала.

ОСОБА_6 пішов шукати гроші в іншу кімнату. Вони спочатку «кинули» її на ліжко, почали бити, однак сказати хто саме бив, вона, потерпіла, не може, бо було темно і незнайомі люди були з ліхтариком. Коли її «кинули» на другу сторону, то вона, потерпіла, лежала на боку, а ОСОБА_8 «вилізла на голову», тобто «сіла на голову», а її ноги при цьому були спущені на підлогу. «Сівши на голову», вона її придушила. Коли вона «сиділа в неї на голові», то вона сиділа мовчки. Вона, потерпіла, відбивалась руками і ворушилась, однак вона в неї не просила, щоб обвинувачена її відпустила.

ОСОБА_8 сиділа на її лівій частині обличчя.

Коли обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виходили з будинку, то попередили її: «Тільки пікнеш…». Коли він їй ці слова сказав, то вона, потерпіла, боялась, бо думала, що він її «заб`є». Вона сиділа цілу ніч, бо боялася.

Їй боліло в ділянці ребер, так як ОСОБА_6 вдарив її не рукою, а якимось предметом. На її руках були синці, бо вона відбивалась руками.

Коли ОСОБА_8 «сиділа на голові», то вона нічого не говорила і грошей в неї не вимагала.

Після того, як вона віддала ОСОБА_6 гроші, то він взяв її за плечі і посадив на ліжко, а ОСОБА_8 почала зв`язувати її скотчем.

Будучи повторно допитаною, 19 вересня 2019 року, потерпіла ОСОБА_10 дала показання про те, що це було 24 липня 2018 року. В ту ніч відкрились двері в хату, а в хаті в той час було темно і вона, потерпіла, побачила, що йдуть і світять ліхтариком в очі. Підійшовши до неї, потерпілої, продовжували світити ліхтариком в очі. Після того, як ліхтарик потух, її взяли за шию та почали говорити: «Давай гроші!», поваливши її на лівий бік та наносячи при цьому удари. Удари наносив чоловік і чимось таким, що їй, потерпілій, «пошкодило». Вона, потерпіла, оборонялась руками, а вони в той час повалили її на правий бік і ОСОБА_8 в цей час "сіла їй на голову", а ОСОБА_6 пішов в іншу кімнату, де все поперевертав. Після цього, ОСОБА_6 пішов ще в іншу кімнату, де також все перекинув та повернувшись до неї, потерпілої, запитав: «Де гроші?» і загрозливій формі почав вимагати гроші. ОСОБА_8 , коли повернувся ОСОБА_6 , з голови «зсунулася». Коли вони вже виходили з хати, то ОСОБА_6 , звертаючись до неї, потерпілої, сказав: «Тільки «пікнеш»…».

Вона йшла по гроші самостійно.

Коли ОСОБА_8 сиділа на голові «дупою», то їй, потерпілій, було недобре, однак вона дихала і свідомості при цьому не втрачала.

ОСОБА_6 брав її за шию обома руками і стояв попереду неї.

ОСОБА_6 взяв її, потерпілу, за вушну ділянку і задню поверхню шиї і крутив голову навколо осі шиї та при цьому говорив: «Давай гроші!».

В неї, потерпілої, болів задній відділ шийного хребця.

Вона була вимушена передати гроші, так як боялась, що він буде знову її бити.

Жінка «сідала на голову», коли ОСОБА_6 пішов в кімнату шукати гроші.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дала показання про те, що її мати являється жінкою похилого віку і проживає в с.Охматків. Вона проживає сама і вона, свідок, кожного дня дзвонила, щоб знати про її самопочуття.

24 липня 2018 року вона передзвонила матері ввечері і вони між собою переговорили. На наступний день вона пішла на роботу і вже після обіду зателефонували до неї її родичі і сказали, щоб вона купила мобільний телефон та завезла його матері, так як мати загубила телефон. Коли матері передали «слухавку», то вона запитала в матері, що сталося, на що мати відповіла, що вона телефон згубила. Вона сказала матері, щоб мати йшла додому і там шукала телефон. Мати попросила її, щоб вона приїхала. Коли вона сказала матері, щоб мати шукала телефон вдома, то мати їй відповіла, що телефону немає і коли вона запитала, чи не забрав у неї хтось телефон, то вона відповіла, що так. Вона також запитала у матері, чи в неї вдома хтось був, на що мати відповіла, що так. Після цього, вона разом з чоловіком поїхали до матері. Коли вони приїхали, то побачили, що мати плаче. Мати розповіла їй, що після розмови разом з нею, свідком, ввечері, вона поставила мобільний телефон «на зарядку». Вона ще не спала і почула, як в коридорі щось стукнуло і в цей час, відразу відкрились двері та зайшли два чоловіки, які почали світити ліхтариком в очі та вимагати гроші. Коли мати сказала, що грошей немає, то її «повалили» і почали душити. Жінка "сіла на голову", а чоловік пішов шукати гроші. Коли гроші чоловік не знайшов, то повернувшись, почав знову вимагати гроші. Після цього вона встала і пішла віддала гроші. Після того, як мати віддала гроші, то її посадили на ліжко та зв`язали руки і ноги. Крім грошей забрали мобільний телефон і попередили, щоб вона нікому нічого не говорила.

Мати сказала, що зайшли в хату чоловік та жінка. Чоловік був коротко підстрижений. Конкретно про будь-які прикмети осіб, які зайшли в хати, мати нічого не говорила. Мати розповідала, що чоловік ходив з кімнати в кімнату, розкидав речі і шукав гроші.

Мати розповідала, що жінка її повалила на ліжко та «сіла на голову».

Мати розповідала їй, що коли чоловік не знайшов гроші, то підійшовши до неї, чимось вдарив її в бік, але не рукою, а якимось предметом, так як їй дуже сильно заболіло. Мати віддала гроші в сумі 3500 гривень, однак чоловік сказав, що давай ще і вона відповіла, що в неї більше грошей немає.

Коли вони вже хотіли виходити, то перед цим жінка сказала: «Давай руки і ноги».

Ці люди прийшли зі скотчем, в матері його ніколи не було. В матері був мобільний телефон марки «Самсунг» сірого кольору.

Мати, якось посунувшись з ліжка, взяла зі столу ножа і спочатку звільнила ноги, а потім і руки, чи можливо навпаки, вона вже точно сказати не може.

В матері на руках були видимі тілесні ушкодження у вигляді синців на кісточках рук, а також біля вуха.

Вона, свідок, була в матері в неділю, перед цією подією, будь-яких тілесних ушкоджень вона на ній не бачила.

Матері було відшкодовано суму 3600 гривень і повернуто мобільний телефон працівниками поліції.

Гроші в сумі 3600 гривень були повернуті через адвоката ОСОБА_7 від ОСОБА_6 .

Мати не розповідала їй, хто тримав в руках ліхтарик.

Скотчу та рукавиць в хаті матері до цієї події не було і це вона, як свідок, стверджує категорично.

Для її матері це була сильна стресова ситуація і на даний час мати проживає разом з нею, так як боїться проживати одна.

Заявою ОСОБА_10 від 25 липня 2018 року підтверджується, що 24 липня 2018 року приблизно о 23 годині, невідомі особи, шляхом пошкодження вікна, проникли до її будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , де заподіявши їй тілесні ушкодження, заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 3500 гривень та мобільним телефоном марки "Самсунг".

(а.с.11 т.1 к/п №0000122)
З протоколу огляду місця події від 25 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю спеціаліста, потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являється житловий будинок в АДРЕСА_3 . По ліву сторону від вхідних дверей у південній стіні знаходиться два вікна. При огляді вставної частини вікна видно, що з правої бокової сторони наявні пошкодження у вигляді здертої фарби та облому частини деревини. Також пошкодження знаходяться на лівій боковій стороні цієї вставної частини. При огляді віконної рами видно, що з зовнішньої сторони в ній наявні отвори з-під цвяхів, яких на момент огляду немає. Всередині будинку, в кімнаті №3, посеред кімнати на підлозі, біля ближнього лівого краю стола наявний перемотаний скотч сірого кольору, який наклеєний один на одний. При цьому на ній знаходиться приклеєна резинова рукавиця світлого кольору. На поверхні стола знаходиться паперова основа липкої стрічки, схожої на скотч, при огляді якої на внутрішній частині наявні надписи «Mustang». Резинову рукавицю було відокремлено від липкої стрічки та поміщено в паперовий конверт та вилучено. Двері до кімнати №5 було опилено магнітним порошком чорного кольору, після чого виявлено чотири сліди рук, які за допомогою липкої стрічки було вилучено та поміщено на чистий аркуш паперу. Дерев`яні двері, що знаходяться між кімнатами №2 і №4 було опилено магнітним порошком чорного кольору, після чого виявлено два сліди рук, які за допомогою липкої стрічки було вилучено. В приміщенні кімнати №3 вилучено липку стрічку сірого кольору, яка знаходилась на підлозі біля дерев`яного стола. За допомогою опилювання дерев`яних двохстворчастих дверей, що ведуть до кімнати №6, було виявлено та вилучено три сліди рук. В кімнаті №6 обстановка порушена, багато речей знаходиться на підлозі в хаотичному порядку. Після опилювання, на підлозі було виявлено два фрагменти сліду низу взуття, однак виявлені сліди на підлозі, які вилучено за допомогою дактилоскопічної плівки. У кімнаті №3, на поверхні стола виявлено та вилучено паперову основу з липкої стрічки, типу скотч.
В кімнаті №5 обстановка порушена. На підлозі біля дерев`яної шафи знаходиться розкиданий одяг, при цьому полиці шафи пусті. На підлозі даної кімнати, за допомогою опилювання, біля правого краю дерев`яної тумбочки виявлено та вилучено за допомогою дактилоплівки два фрагменти слідів низу взуття.
При огляді кімнати №7, встановлено, що обстановка в ній порушена, на підлозі біля дерев`яної шафи розкидані речі. В ході огляду потерпіла повідомила, що дані речі, одяг, знаходилися на полицях шафи та в комоді. Під час опилювання речей та предметів, на кортонній коробці виявлено один слід руки, який за допомогою липкої стрічки було вилучено.
Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.14-22 т.1 т.1 к/п №0000122)
До протоколу огляду місця події від 25 липня 2018 року долучено фототаблицю та відеозапис огляду місця події.
(а.с.23-29 т.1 к/п №0000122)
З протоколу огляду місця події від 26 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю спеціаліста, власника ОСОБА_24 вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення квартири АДРЕСА_4 . В квартирі виявлено громадянина, який на запитання слідчого, представився ОСОБА_6 . На запитання слідчого, чи є в квартирі предмети, які не належать йому, ОСОБА_6 вказав, що в задній правій кишені джинсів лежить його гаманець, в якому знаходяться грошові кошти, якими він незаконно заволодів під час розбійного нападу в Демидівському районі. В подальшому ОСОБА_6 добровільно видав гаманець, в якому виявлено грошові купюри: 2 купюри по 500 гривень серії МА№9049904, УИ3128378, 4 купюри номіналом по 200 грн. серії ЗЗ7385935, ЕД6682808, ТН3881267, ЕГ9672020, 18 купюр номіналом по 100 грн. серії КЗ6034965, МЕ8271168, МЕ8271167, МЕ8271169, МЕ8271170, МЕ5755802, МН7061133, КЛ6215203, КГ4678771, МЄ9765262, МЄ9765263, КР8072607,СИ6346185, МГ3821026, ЕЕ1727312, ЗЗ8998334, КЄ3202069, ЕЖ2453489.
Крім цього, ОСОБА_6 повідомив, що в кімнаті наявний телефон, яким він заволодів під час розбійного нападу. Під час огляду кімнати виявлено дорожню сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung» GTE1202, після відкриття задньої кришки якого встановлено ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . В телефоні наявна сім-карта оператора ПрАТ «Київстар», на якій наявні маркування НОМЕР_3 . ОСОБА_6 вказав, що сім-карта належить йому.

Під час огляду дорожньої сумки в ній також виявлено особисті речі та одяг ОСОБА_25 .

Поблизу дорожньої сумки виявлено жіночу сумку, в якій знаходились медикаменти, речі особистої гігієни, документи, квитки Укрзалізниці НОМЕР_4 на поїзд Бердичів-Рівне на 23.07.2018 року на 15:52, НОМЕР_5 на поїзд Бердичів-Рівне на 23.07.2018 року, прибуття 23.07.2018 року о 20:13.

На запитання слідчого, в якому одязі був одягнений ОСОБА_6 під час розбійного нападу, ОСОБА_6 відповів, що одягнений був так, як під час даної слідчої дії.

В приміщенні кімнати виявлено громадянку, яка на запитання слідчого представилась ОСОБА_8 . На запитання слідчого про причини перебування останньої в даній квартирі, ОСОБА_8 повідомила, що перебуває там у зв`язку з розбійним нападом разом з ОСОБА_6 . Також ОСОБА_8 повідомила, що під час розбійного нападу вона була в одязі, який зараз на ній.

В кімнаті на підлозі виявлено пакет, в якому знаходяться розкладні ножі розмірами близько 10 см в зібраному стані, на лезі одного з них наявне нашарування фарби голубого кольору, одну гривню, сувенір 100 доларів, мобільний телефон Samsung» чорного кольору без сім карти.

В ході огляду вилучено: грошові кошти в сумі 1800 грн., купюрами по 100 грн.; грошові кошти в сумі 800 грн., купюрами по 200 грн.; грошові кошти в сумі 1000 грн., купюрами по 500 грн.; мобільний телефон марки «Samsung GTE1202» з сім картою Київстар»; мобільний телефон «Samsung GTE1080І»; ніж з нашаруванням речовини голубого кольору; жіноче взуття типу мокасини синього кольору з написами «Fashion»; документи, копії документів, паспорти на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , блокноти та аркуші паперу з рукописними написами, ліхтарик червоного кольору.

Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.45-48 т.1 т.1 к/п №0000122)
До протоколу огляду місця події від 26 липня 2018 року долучено фототаблицю.
(а.с.49-66 т.1 к/п №0000122)
Довідками виданими ФОП ОСОБА_26 підтверджується, що станом на 24 липня 2018 року вартість стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 25 грн., а мобільного телефону марки «Samsung Keystone2 GT-E1202» - 350 грн.

(а.с.77-78 т.1 к/п №0000122)
З протоколу огляду місця події від 27 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю ОСОБА_26 вбачається, що місцем огляду є приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в АДРЕСА_5 . Безпосереднім об`єктом огляду являється поліетиленовий пакет з медаллю на ім`я ОСОБА_10 , а також кофта фіолетового кольору та одна пара взуття, яку видав для огляду ОСОБА_26 . В ході огляду ОСОБА_26 повідомив, що дані речі він знайшов вранці 25 липня 2018 року біля свого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться на території автостанції.
В ході огляду вилучено медаль, посвідчення, кофту фіолетового кольору, пару взуття чорного кольору.
Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.82-83 т.1 т.1 к/п №0000122)
До протоколу огляду місця події від 27 липня 2018 року долучено диск з відеозаписом огляду місця події.
(а.с.84 т.1 к/п №0000122)
Висновком експерта №3.2-674/18 від 06 вересня 2018 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи підтверджується, що ринкова вартість викраденого у ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Samsung GT-E1202і», чорного кольору, станом на 24 липня 2018 року, який експлуатувався з вересня 2015 року, з урахуванням його зносу, за роздрібними цінами, що діяли на споживчому ринку України на аналогічні вироби, могла становити 199,66 грн.
(а.с.93-95 т.1 к/п №0000122)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.
(а.с.96-97 т.1 к/п №0000122)
Згідно висновку судової трасологічної експертизи №1.3-276/18 від 31 серпня 2018 року слід долонної поверхні руки найбільшими розмірами по вісях 57x45 мм, який 24.07.2018 року були вилучені під час огляду місця події по факту розбійного нападу на гр. ОСОБА_10 , 1929 р.н. за адресою с. Охматків, вул. Верхопільська, Демидівського району Рівненської області придатний для ідентифікації по ньому особи. Сліди рук найбільшими розмірами по вісях 20x10 мм, 12x15 мм, 35x30 мм, 11x15 мм, 65x20 мм, 10x14 мм, 9x10 мм, 24x25 мм, 12x15 мм, які 24.07.2018 року були вилучені під час огляду місця події по факту розбійного нападу на гр. ОСОБА_10 , 1929 р.н. за адресою АДРЕСА_3 непридатні для ідентифікації за ними особи (чи осіб).
Слід долонної поверхні руки з найбільшими розмірами по вісях 57x45 мм залишений не долонними поверхнями рук гр. ОСОБА_8 , 1976 р.н., не гр. ОСОБА_6 , 1973 р.н., не гр. ОСОБА_10 , 1929 р.н, а іншою особою.
На поверхнях згортку липких стрічок сірого кольору, які 24,07.2018 року були вилучені під час огляду місця події по факту розбійного нападу на гр. ОСОБА_10 , 1929 р.н. за адресою АДРЕСА_3 слідів рук не виявлено. В зв`язку з тим, що на поверхнях згортку липких стрічок сірого кольору, які 24.07.2018 року були вилучені під час огляду місця події по факту розбійного нападу на гр. ОСОБА_10 , 1929 р.н. за адресою с. Охматків, вул. Верхопільська, Демидівського району Рівненської області слідів рук не виявлено, відповісти на питання: « чи придатні вони для ідентифікації? Якщо так, то чи залишені виявлені сліди рук ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , чи іншою особою?» не представляється можливим.
(а.с.106-118 т.1 к/п №0000122)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.
(а.с.119-135 т.1 к/п №0000122)
Висновком експерта №1.5-346/18 від 19 вересня 2018 року за результатами проведення трасологічної експертизи підтверджується, що слід низу взуття найбільшими розмірами 85х104 мм, вилучений 25 серпня 2018 року в ході огляду місця події в житловому будинку господарства ОСОБА_10 , що в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області залишений не підошвами пари взуття типу "мокасини" синього кольору з написом «Fashion», що була вилучена 26 липня 2018 року під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_4 .
У зв`язку з відсутністю слідів взуття на поверхнях трьох відрізків аркушів дактилоплівок чорного кольору, кожен з яких найбільшими розмірами 90х119,5 мм, вирішити питання: «Чи залишені надані на експертизу сліди, які були вилучені 25 серпня 2018 року в ході огляду місця події у житловому будинку господарства ОСОБА_10 , що в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області, взуттям, що було вилучене 26 липня 2018 року під час огляду місця події квартири АДРЕСА_4 , не виявилося можливим.
(а.с.144-147 т.1 к/п №0000122)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.
(а.с.148-149 т.1 к/п №0000122)
Як вбачається з висновку судової трасологічної експертизи №1.5-332/18 від 11 вересня 2018 року, слід низу взуття найбільшими розмірами 85х104 мм, вилучений 25 серпня 2018 року в ході огляду місця події в житловому будинку господарства ОСОБА_10 , що в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області придатний для встановлення групової належності взуття, яким його було залишено.
Вирішити питання про ідентифікацію відносно наданого на експертизу взуття не виявилось можливим, по причині невідображення спільних ідентифікаційних ознак в наданому слідові низу взуття.
У зв`язку з відсутністю слідів взуття на поверхнях трьох відрізків аркушів дактилоплівок чорного кольору, кожен з яких найбільшими розмірами 90х119,5 мм, вирішити питання: «Чи придатні для ідентифікації надані на експертизу сліди взуття, що були вилучені у ході огляду місця події в житловому будинку господарства ОСОБА_10 , що в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області 25 липня 2018 року?» не виявилося можливим.
Слід низу взуття найбільшими розмірами 85х104 мм, вилучений 25 серпня 2018 року в ході огляду місця події в житловому будинку господарства ОСОБА_10 , що в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області ймовірно міг бути залишений підошвою туфля на праву ногу, вилученого 27 серпня 2018 року під час огляду місця події в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », або іншим взуттям з подібним малюнком протектору.
Вирішити питання в категоричній формі не виявилося можливим по причині невідображення спільних ідентифікаційних ознак в наданому слідові низу взуття.
(а.с.158-161 т.1 к/п №0000122)
До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.
(а.с.162-164 т.1 к/п №0000122)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю спеціаліста, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , вбачається, що учасники слідчого експерименту зібрались на ґрунтовій дорозі на вул.Верхопільська, с.Охматків, Демидівського району Рівненської області, навпроти господарства ОСОБА_27 .
Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_6 розказав та показав, що він зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 приїхав в село Охматків, приблизно, о 21 годині вечора. Вони йшли по вулиці і прийшли до їх знайомого ОСОБА_16 , зайшли до нього в хату, посиділи і поговорили, потім вирішили піти на автостанцію в смт. Демидівка. По дорозі на автостанцію, він вирішив сходити в туалет біля якоїсь хати і «заліз» в цю хату через вікно. Він вікно «натягнув на себе» і воно випало. Коли ОСОБА_6 вийняв вікно, то ОСОБА_8 стояла біля нього. Він першим проник в будинок через вікно, зокрема ОСОБА_6 повідомив, що вийняв вікно та проник в хату біля 24 години вечора, а ОСОБА_8 - за ним. Всередині хати була якась бабуся, спитав у неї, де гроші. Після цього почали шукати гроші. Співмешканка ОСОБА_8 стояла біля цієї баби, а він шукав гроші. Коли почали питати бабу де гроші, то він її при цьому вдарив кулаком правої рук в ділянку спини. Тоді баба провела їх у другу кімнату, де взяла туфлі і дістала з них гроші, було біля 3500 тисяч. Зі стола вони ще забрали мобільний телефон. Він, підозрюваний, вдарив раз бабу в спину. ОСОБА_8 бабу не била. Вони зі ОСОБА_8 зв`язали цій бабі ноги, ОСОБА_8 тримала бабу, в основному, за руки, а він її зв`язував. Вони бабі зв`язали ноги скотчем. Скотч був при ньому в сумці. Після того, як вони забрали гроші, то вийшли з хати і пішли в напрямку автовокзалу в смт.Демидівка. Коли він був в будинку, то все робив в рукавицях та мав на собі туфлі, які потім поміняв на інші, а ті викинув разом з рукавицями по дорозі на автовокзал.
Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.238 т.1 к/п №0000122)
До протоколу слідчого експерименту від 26 липня 2018 року долучено диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту.
(а.с.239 т.1 к/п №0000122)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю спеціаліста, підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , вбачається, що учасники слідчого експерименту зібрались на ґрунтовій дорозі на вул.Верхопільська, с.Охматків, Демидівського району Рівненської області, навпроти господарства ОСОБА_27 .
В ході слідчого експерименту підозрювана ОСОБА_8 розповіла і показала, що 24 липня 2018 року вони з ОСОБА_6 приїхали до його друга ОСОБА_16 , там випивали спиртне і десь о 23 годині пішли звідти. Коли йшли по дорозі, ОСОБА_6 сказав їй зачекати, поки він зайде до тітки та пішов до якогось господарства. Через 15 хвилин вона пішла подивитись де він. Коли прийшла до будинку, то побачила, що вікно було вийняте, а двері були закриті і вона влізла через вікно в хату. ОСОБА_6 в цей час вже перебував всередині хати і бігав, щось шукаючи. Крім ОСОБА_6 в хаті була ще якась бабуся, яка сиділа на ліжку. ОСОБА_6 сказав їй, щоб вона тримала бабу і вона її тримала, а сам ОСОБА_6 в цей час бігав по кімнатах і шукав гроші. Не знайшовши гроші, ОСОБА_6 почав погрожувати бабі, а саме: коли повалили потерпілу на ліжко і утримували, сказав: «Где деньги? Йди показуй, пока жива осталась.». Тоді ОСОБА_8 допомогла бабі піднятись з ліжка і після цих погроз потерпіла пройшла в іншу кімнату та віддала ОСОБА_6 гроші. Під час того як ОСОБА_6 погрожував бабусі, він їй ще наносив удари. ОСОБА_6 зв`язав бабу і вони пішли. Коли вона була в будинку, то тримала бабусю, а ОСОБА_6 зв`язував їй руки. Руки зв`язував скотчем, який мав при собі. Скотч ОСОБА_6 купив, коли вони були ще в Рівному. Коли вона зайшла в кімнату, то на ОСОБА_6 були рукавиці і він теж дав їй рукавиці. Одну рукавицю вона згубила в будинку, тоді, коли рукавиця приклеїлась до скотчу і злізла з руки, а інші вони з ОСОБА_28 викинули по дорозі. Крім рукавиць, ОСОБА_29 викинув свої туфлі. Вийшли з будинку вони через двері. Крім грошей з будинку вони забрали ще телефон.
Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.54 т.2 к/п №0000122)
До протоколу слідчого експерименту від 26 липня 2018 року долучено диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту.
(а.с.55 т.2 к/п №0000122)
Протоколом огляду місця події від 26 липня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю спеціаліста, підтверджується, що безпосереднім об`єктом огляду являється узбіччя дороги вулиці Тиха с.Охматків, Демидівського району Рівненської області.
Під час огляду на узбіччі було виявлено гумові рукавиці, які ззовні схожі на лікарські гумові рукавиці. Під час огляду ОСОБА_8 заявила, що дані рукавиці викидав ОСОБА_6 . Ці рукавиці вони використовували в будинку, коли шукали гроші.
Під час огляду вилучено гумові рукавиці в кількості 3 штук,

Протокол зачитано усім учасникам вголос, доповнень та зауважень не надійшло.
(а.с.58-59 т.2 к/п №0000122)
До протоколу огляду місця події від 26 липня 2018 року долучено диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту.
(а.с.60 т.2 к/п №0000122)
Висновком судово-медичної експертизи №87 від 27 липня 2018 року-25 серпня 2018 року, підтверджується, що у громадянки ОСОБА_10 виявлено такі, тілесні ушкодження: крововилив на спині справа по лінії лопатки на рівні 7-9 ребер, крововиливи на обличчі, крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, нижній третині лівого передпліччя, садна на правому передпліччі. Зазначені ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитись від ударів рукою, ногою чи іншим тупим предметом, можуть відповідати строку 24 липня 2018 року і згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких. Зазначений у записі рентгенолога: «26.07.2018 р рентгенографія ребер справа перелом 12 ребра справа без зміщення» до уваги не брався, так як на рентгенограмі нема достовірних даних за таке ушкодження. Ушкодження не характерні для самовільного падіння на тверду поверхню, виступаючий предмет, виникли приблизно від 7-8 травматичних дій.
(а.с.39-40 т.1 к/п №0000122)
Згідно висновку №110 від 16 жовтня 2019 року-21 жовтня 2019 року за результатами проведення додаткової судової медичної експертизи, проведеної під час судового розгляду кримінального провадження на підставі ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2019 року, тілесні ушкодження, що були знайдені на тілі ОСОБА_10 у вигляді крововиливу на шині справа, крововиливів на обличчі, крововиливів на тильній поверхні лівої кисті, нижній третині лівого передпліччя, садна на правому передпліччі є результатом дії тупих предметів, могли утворитись від ударів рукою, ногою чи іншим тупим предметом. Не виключено утворення тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу на лівій щоці по ходу тіла нижньої щелепи в її середній частині, крововиливу на рівні середньої третини тіла нижньої щелепи справа, крововиливу в місці кріплення правої вушної раковини від утримування рукою чи руками нападника за ці ділянки, у тому числи і насильницькому повертанні голови потерпілої тощо. Малоймовірно виникнення цих ушкоджень від сидіння на голові.

У експерта нема даних, які би свідчили про загрозу життю чи здоров`ю потерпілої в результаті отримання вказаних тілесних ушкоджень. При зверненні за медичною допомогою, 26 липня 2018 року, про що є запис у амбулаторній карті ОСОБА_10 , відомостей про таку загрозу нема. Крім того потерпіла не вказує на втрату свідомості чи інші прояви (симптоми) в момент чи зразу після події, які могли би свідчити про загрозу її життю.

(а.с.86-87 судового провадження)

Допитаний в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_30 дав роз`яснення до висновку судово-медичної експертизи №87 від 27 липня 2018 року-25 серпня 2018 року та додаткової судово-медичної експертизи №110 від 16 жовтня 2019 року-21 жовтня 2019 року про те, що до уваги висновок рентгенограми ним, як експертом, не брався, у зв`язку з тим, що в нього, як експерта, були сумніви щодо наявності такого перелому, так як 12 ребро зламати дуже важко, в силу його анатомічних особливостей, зокрема того, що воно коротке і не фіксоване іншими ребрами.
Були випадки, коли 12 ребро було пошкоджене, разом з пошкодженням інших ребер, зокрема, при ДТП і то не при всіх.
Крім цього, ним, як експертом, було проведено консультацію рентгенолога і достовірних даних про перелом ребра встановлено не було.
Крововиливи, які були виявлені на спині, справа по лінії лопатки, на рівні сьомого-восьмого ребер, могли виникнути як від удару тупим предметом (рукою, кулаком, ногою), так і від стискання цієї ділянки руками, коли кисть руки знаходиться на рівні травмованої ділянки.
Він, як експерт, оглядав потерпілу особисто через три дні.
За крововиливи на обличчі він, як експерт, може пояснити, що їх розташування та розміри можуть свідчити за стискання рукою нападника і могли утворитися від дії пальців.
Тілесні ушкодження, які виявлені на тілі потерпілої, не можна розцінювати як характерні для стиснення сідницями нападника під час сидіння на голові потерпілої.
Крововилив в ділянці 7-8 ребер справа, по лінії лопатки, міг утворитися від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Поняття «обмежена контактуюча поверхня» відносне, при цьому береться до уваги розмір ділянки тіла, з якою контактує предмет, яким наносяться ушкодження.
Небезпека для життя це вже завершена дія, а саме, коли вже є тілесні ушкодження, протікання яких без надання відповідної медичної допомоги, закінчується смертю. Такого поняття, як небезпека для здоров`я, в судовій медицині немає.

Дії обвинувачених ОСОБА_31 та ОСОБА_15 слід кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України, як умисні, що виразилися в розбійному нападі, що супроводжувався погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

Стороною захисту та обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час судових дебатів було заявлено клопотання про перекваліфікацію їх дій з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України, так як фактичні обставини кримінального провадження підтверджують їх вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а не ч.3 ст.187 КК України, при цьому ні захисники, ні обвинувачені не розкрили змісту і суті таких фактичних даних, а саме фактів (події, дії, стану), доведення яких (наявність або відсутність) мало б значення для перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186 КК України, а тому колегія суду виходить із фактичних обставин, установлених в ході судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що твердження сторін захисту та обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, зокрема, з показань обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що 24 липня 2018 року, приблизно о 23 годині, він підійшов до будинку потерпілої ОСОБА_10 , що розташований в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області з метою переночувати в ньому разом із ОСОБА_8 . Разом з тим, підійшовши до даного будинку і переконавшись в тому, що будинок потерпілої ОСОБА_10 був закритий, ОСОБА_6 , за допомогою фізичної сили, руками вийняв віконну раму, після чого через віконний отвір проник в будинок потерпілої ОСОБА_10 та побачивши в кімнаті на ліжку жінку, спочатку поцікавився її станом здоров`я, а потім «легенько» наніс їй удар по спині, після чого потерпіла ОСОБА_10 попросила, щоб він її не бив і повідомила, що в неї є гроші, які йому запропонувала. Після цього, витягла з туфель, де зберігала гроші, та передала йому, обвинуваченому. На столі лежав мобільний телефон, який він сам забрав. Після цього, на нього щось «найшло» і він, взявши скотч, який лежав на холодильнику, перев`язав ноги потерпілій та покинув будинок. При цьому з його сторони на адресу потерпілої ніяких погроз не було.

З показань обвинуваченої ОСОБА_8 вбачається, що коли вони йшли по дорозі в с.Охматків, Демидівського району Рівненської області, повертаючись з гостей, то ОСОБА_6 відійшов в сторону для того, щоб "відправити свої природні потреби". Не дочекавшись його, через хвилин 10-15, вона пройшла трохи далі та побачила будинок. Підійшовши ближче до будинку, вона, обвинувачена, побачила, що вікно було вийняте і вхідні двері були відкриті навстіж. Почувши голоси, вона, обвинувачена, через вхідні двері зайшла в хату. Зайшовши в хату, вона побачила жінку, яка сиділа на ліжку, а біля неї стояв ОСОБА_6 . Вона запитала в ОСОБА_6 , що він робить. ОСОБА_6 відповів їй, що він нічого такого не робить і в цей час потерпіла сказала, що в неї є гроші. Після цього потерпіла встала з ліжка і пішла в іншу кімнату разом з ОСОБА_6 . Коли вони повернулися, десь, приблизно, через 1-2 хвилини, то ОСОБА_6 зв`язав потерпілій ноги скотчем. Зв`язавши ноги, ОСОБА_6 взяв мобільний телефон, який належав потерпілій. Будь-яких погроз н адресу потерпілої зі сторони ОСОБА_6 вона не чула. В її присутності ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій не наносив і не тримав потерпілу за кисті рук чи передпліччя. Вона, обвинувачена, також не наносила потерпілій ніяких тілесних ушкоджень, а лише тримала її за руки і заспокоювала, однак від чого заспокоювала, вона пояснити не може.

Показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка дала показання про те, що 24 липня 2018 року, приблизно о 23 годині, вона збиралась лягати спати і сиділа на ліжку, в цей час почула стукіт, після чого відкрилися двері і їй почали світити ліхтариком в очі. Коли до неї підійшло двоє незнайомих людей, то ліхтарик вони виключили і вхопивши її за горло, почали душити. Відразу «повалили» її, потерпілу, на ліжко, на лівий бік, а тоді підняли її та кинули на правий бік. Обвинувачена ОСОБА_8 «вилізла» їй на голову та сіла, а чоловік в цей час пішов шукати гроші. Коли він повернувся, то жінка злізла з голови, а чоловік почав вимагати гроші, при цьому говорив: «Де гроші? Давай гроші!». Вона, потерпіла, подумала, що вони можуть її вбити, а тому пішла в іншу кімнату, де під буфетом у взутті знаходились гроші, бо думала, що вони її «кончать». Обвинувачений ОСОБА_6 «хапнув» гроші, після чого сказав, щоб вона сідала на ліжко. Після цього, він тримав її за «плічка», а обвинувачена ОСОБА_8 в`язала ноги тим, з чим вони прийшли, при цьому вони мали при собі рукавиці.

Аналогічного змісту показання дала потерпіла, будучи повторно допитаною в судовому засіданні 19 вересня 2019 року.

Показання потерпілої ОСОБА_10 є послідовними та узгоджуються з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 26 липня 2018 року, під час якого обвинувачена ОСОБА_8 показала місце дороги, де знаходились гумові рукавиці, в яких були ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , під час розбійного нападу в с.Охматків; протоколом слідчого експерименту від 26 липня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 , з якого вбачається, що коли він вийняв вікно, біля 24 години вечора, і проник через отвір в будинок, то всередині будинку була якась бабуся. Вони зі ОСОБА_8 зв`язали цій бабі ноги. ОСОБА_8 тримала бабу за руки, а він її зв`язував. Ноги зв`язали при допомозі скотчу, який був в нього в сумці. Після цього вони почали шукати гроші. Співмешканка ОСОБА_8 стояла біля цієї баби, а він шукав гроші. Коли почали питати бабу де гроші, то він її при цьому вдарив об спинку ліжка і після цього баба взяла туфель та дістала з нього гроші в сумі 3500 гривень. Зі стола вони ще забрали мобільний телефон. Він, підозрюваний, вдарив ще раз бабу в спину. ОСОБА_8 бабу не била. Коли він був в будинку, то все робив в рукавицях та мав на собі туфлі, які потім поміняв на інші, а ті, в яких він був, викинув разом з рукавицями по дорозі на автовокзал; протоколом слідчого експерименту від 26 липня 2018 року за участю підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_9 підтверджується, що 24 липня 2018 року, приблизно о 23 годині, вони повертались з гостей. Коли йшли по дорозі, ОСОБА_6 сказав їй зачекати, поки він зайде до тітки та пішов до якогось господарства. Через хвилин 15 вона пішла подивитись де він. Коли прийшла до будинку, то побачила, що вікно було вийняте, а двері були закриті і вона влізла через вікно в хату. ОСОБА_6 в цей час вже перебував всередині хати і бігав, щось шукаючи. Крім ОСОБА_6 в хаті була ще якась бабуся і ОСОБА_6 сказав їй, щоб вона тримала бабу, що вона і робила. Потім ОСОБА_6 почав погрожувати бабі і вона віддала йому гроші. Під час того як ОСОБА_6 погрожував бабусі, він їй ще наносив удари. ОСОБА_6 зв`язав бабу скотчем. Скотч ОСОБА_6 купив, коли вони були ще в м.Рівне і в будинку вони ще забрали телефон; висновком експерта №87 від 25 серпня 2018 року, з якого вбачається, що крововилив на спині справа по лінії лопатки на рівні 7-9 ребер, крововилив на обличчі, крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, нижній третині лівого передпліччя, садна на правому передпліччі, могли утворитися від ударів рукою, ногою чи іншим тупим предметом, можуть відповідати строку 24 липня 2018 року, мають ознаки легких; висновком додаткової судово-медичної експертизи №110 від 21 жовтня 2019 року з якої вбачається, що не виключено утворення тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу на лівій щоці по ходу тіла нижньої щелепи в її середній частині, крововиливу на рівні середньої третини тіла нижньої щелепи справа, крововиливу в місті кріплення правої вушної раковини від утримування рукою чи руками нападника за ці ділянки, у тому числі і насильницькому повертанні голови потерпілої, тощо.

(а.с.87 судового провадження, а.с.238 т.1, а.с.54 т.2 к/п № 0000122)
Такі показання потерпілої є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають у суду сумнівів у їх правдивості та у своїй сукупності з письмовими доказами підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Посилання обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на відсутність небезпеки для життя потерпілої в момент заподіяння насильства спростовується законодавчим визначенням змісту самої норми вказаного закону та зібраними у справі доказами, які в сукупності вказують на винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. При цьому оцінка небезпечності насильства проводиться з урахуванням дійсності, реальності, характеру можливого насильства, коли така загроза не викликає сумніву щодо небезпечності дій винної особи.

Твердження обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації їх дій як розбій, а не грабіж, є безпідставними, з огляду на таке.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, - це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства. Отже, в разі вчинення розбою, посягання відбувається на два об`єкти власність та життя і здоров`я потерпілої особи. При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства, основним об`єктом посягання виступає власність і, незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту життя і здоров`я особи. Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність спрямованості таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу є відмінною ознакою грабежу.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у злочинах проти власності», під нападом за статтею 187 КК ( 2341-14 ) слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбивством, погроза заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Колегією суддів достовірно встановлено, що двоє незнайомих людей в нічну пору доби, 24 липня 2018 року, проникли в будинок потерпілої ОСОБА_10 , де неочікувано для потерпілої, почали поводитись по відношенню до неї агресивно, застосовуючи при цьому фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої. Не знайшовши гроші, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено між собою, зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 висловив погрозу щодо застосування відносно потерпілої фізичного насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, в разі якщо вона негайно не передасть їм грошових коштів і потерпіла ОСОБА_10 , будучи особою похилого віку, 1929 року народження, яка вдома перебувала сама, і перебуваючи вже під дією фізичного насильства зі сторони обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , в силу свого похилого віку, фізично не здатна була чинити опір нападникам та протистояти насильству, сприйняла ці погрози як реальні, в зв`язку з чим і передала грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

Суд вважає, що об`єктивних підстав не довіряти потерпілій та вважати, що під час висловлення погроз фізичною розправою потерпіла ОСОБА_10 не сприймала такі погрози реальними та небезпечними для свого життя та здоров`я, немає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_32 та ОСОБА_15 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються негативно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_31 суд відносить повне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_31 є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_15 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

У відповідності до ч.5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відноситься до особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_32 та ОСОБА_15 , суд враховуючи дані про осіб обвинувачених, і, зокрема, наявність пом`якшуючих у ОСОБА_6 обставин та обтяжуючих покарання обвинувачуваних обставин і характеризуючі дані про осіб обвинувачених, вважає, що виправлення ОСОБА_31 та ОСОБА_15 неможливе без ізоляції засуджених, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 3699,66 гривень та моральну шкоду в сумі 30000 гривень.

(а. с. 77-78 судового провадження № 0000122)
19 грудня 2018 року до Млинівського районного суду Рівненської області надійшла заява представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , в якій він відмовляється від позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди та від частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди, так як відповідачем ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження було відшкодовано завдану матеріальну шкоду в сумі 3500 гривень, а також відшкодовано завдану моральну шкоду в сумі 100 гривень, а тому просить стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 29900 гривень.

(а.с.105-106 судового провадження № 0000122)

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 29900 гривень підтримав і просив суд його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов визнав частково.

Обвинувачена ОСОБА_8 цивільний позов в судовому засіданні не визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку у часників процесу, вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав: у відповідності до положень ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільні позови по кримінальному провадженню розглядаються відповідно до вимог цивільного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як роз`яснено в п. 4 цієї ж постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Згідно п. 3, 5 цієї постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілій була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, які вона отримала у зв`язку з спричиненням їй тілесних ушкоджень. Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №87 від 27 липня 2018 року-25 серпня 2018 року, у громадянки ОСОБА_10 виявлено такі тілесні ушкодження: крововилив на спині справа по лінії лопатки на рівні 7-9 ребер, крововиливи на обличчі, крововиливи на тильній поверхні лівої кисті, нижній третині лівого передпліччя, садна на правому передпліччі.
(а.с.39-40 т.1 к/п №0000122)
Колегія суддів приймає до уваги, що потерпілій ОСОБА_10 , діями обвинувачених заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступінь доведеності завданої шкоди, співмірність заподіяної шкоди. Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості. Враховуючи характер та обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особу потерпілої, яка являється особою похилого віку, суд приходить до висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі, так як саме такий розмір моральної шкоди, на думку суду, є розумним, справедливим та пропорційним до завданих діями обвинувачених фізичних та моральних страждань.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду N 4 від 31.03.95 року (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001 N 1 ( v_001700-09 ) від 27.02.2009), судам слід мати на увазі, що у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них.

На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), відповідно до статей 174, 451 ЦК (1540-06) покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.
При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Відповідно до ст.454 ЦК ( 1540-06) розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина).

Поскільки, і ОСОБА_6 і ОСОБА_8 діяли під час вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України спільно та узгоджено, то колегія суддів прийшла до висновку, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слід стягнути солідарно на користь ОСОБА_10 завдану моральну шкоду в сумі 29900 гривень.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 липня 2018 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було затримано о 12 годині 52 хвилини 26 липня 2018 року працівниками Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, а тому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 липня 2018 року з 12 години 52 хвилини.

(а.с.228 т.1, а.с.44 т.2 к/п №0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 26 липня 2018 року, речовим доказом визнано паперову основу скотчу з написами «Mustang», яка поміщена до спецпакету для речових доказів з надписами «Національна поліція України, Головне слідче управління, №4399795» та резинову рукавицю світлого кольору, яка поміщена до паперового конверта, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.30 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 26 липня 2018 року, речовим доказом визнано грошові купюри: 2 купюри по 500 гривень серії МА№9049904, УИ3128378, 4 купюри номіналом по 200 грн. серії ЗЗ7385935, ЕД6682808, ТН3881267, ЕГ9672020, 18 купюр номіналом по 100 грн. серії КЗ6034965, МЕ8271168, МЕ8271167, МЕ8271169, МЕ8271170, МЕ5755802, МН7061133, КЛ6215203, КГ4678771, МЄ9765262, МЄ9765263, КР8072607,СИ6346185, МГ3821026, ЕЕ1727312, ЗЗ8998334, КЄ3202069, ЕЖ2453489, які поміщено до спецпакету №4446343; розкладний ніж із нашаруванням речовини голубого кольору, який було вилучено і поміщено до картонної коробки; два сліди папілярних узорів рук з-під упаковки чаю «Tess», які було вилучено і поміщено до спецпакету для речових доказів №EXP0149670 та передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.67-68 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 10 серпня 2018 року, речовим доказом визнано спецпакет експертної служби МВС України №0776934 в якому містяться: два свідоцтва про народження, свідоцтво про розірвання шлюбу, копії свідоцтв про народження, про смерть; особова медична книжка на ім`я ОСОБА_8 ; трудова книжка без будь-яких внесених записів; три блокноти, аркуші паперу з різними написами та розклад руху поїздів; картки Фора, ломбарду «Благо», ломбарду «Скарбниця»; банківська картка «ОщадБанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_19 ; два білети на потяг; ощадна книжка на ім`я ОСОБА_33 ; невеликих розмірів ліхтар червоного кольору; договір про надання ОСОБА_8 кредиту ломбардом «Свіжа копійка», які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.71-72 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 27 липня 2018 року, речовим доказом визнано медаль серії НОМЕР_7 із посвідченням «Захиснику Вітчизни» на ім`я ОСОБА_10 , які знаходяться в спецпакеті «Україна МВС Експертна служба №0776952, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.85-86 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 06 вересня 2018 року, речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Samsung Keystone2 GT-E1202i» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які упаковано в сейф-пакет Експертної служби МВС України №3824747, які передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_10

(а.с.98-99 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 31 серпня 2018 року, речовим доказом визнано аркуш паперу зі слідами рук, який поміщений в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3672829; дактилокарти заповнені на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які поміщені в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3672827; згорток липких стрічок сірого кольору, який поміщений в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3235685, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.136-137 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 19 вересня 2018 року, речовим доказом визнано аркуш прозорої дактилоплівки із темною захисною плівкою та відрізки дактилоплівок чорного кольору, які поміщені в сейф-пакет Експертної служби МВС України №2393475 та пару взуття типу "мокасини" синього кольору з написом «Fashion», яка поміщена в сейф-пакет Експертної служби МВС України №1589058, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.150-151 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 11 вересня 2018 року, речовим доказом визнано пару чоловічих туфлів чорного кольору, яка поміщена в сейф-пакет Експертної служби МВС України №1589056 та передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.165 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 24 вересня 2018 року, речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080I», який упаковано в сейф-пакет експертної служби МВС України №3824828 та передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.178 т.1 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 27 липня 2018 року, речовим доказом визнано спеціальний пакет МВС України №0617223 з наявними всередині трьома гумовими рукавицями білого кольору, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.56 т.2 к/п№ 0000122)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 27 липня 2018 року, речовим доказом визнано спеціальний пакет МВС України №0019975 з наявними всередині трьома гумовими рукавицями білого кольору, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а.с.61 т.2 к/п№ 0000122)

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд вважає, що грошові кошти: 2 купюри по 500 гривень, 4 купюри номіналом по 200 грн., 18 купюр номіналом по 100 грн.,вилучені під час огляду місця події 26 липня 2018 року, які були предметом кримінального правопорушення, слід конфіскувати у власність держави.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати, зокрема довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3.2-674/18 від 06 вересня 2018 року в сумі 572,00 грн., судової трасологічної експертизи №1/3-276 від 31 серпня 2018 року в сумі 1144,00 грн.; судової трасологічної експертизи №1.5-346/18 від 19 вересня 2018 року в сумі 1144 грн.; судової трасологічної експертизи №1.5-332/18 від 11 вересня 2018 року в сумі 1716,00 грн.

(а.с.92,105,143,157 т.1 к/п№ 0000122)

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому міру покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі з конфіскацією частини майна, що є власністю засудженого.

ОСОБА_34 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити їй міру покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі з конфіскацією частини майна, що є власністю засудженої.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_35 рахувати з 12 години 52 хвилини, з 26 липня 2018 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 12 години 52 хвилини, з 26 липня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_36 та ОСОБА_37 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 12 години 52 хвилини, з 26 липня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один деньпозбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_36 та ОСОБА_37 продовжений ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2020 року на 60 днів до вступу вироку в законну силу - залишити попередній тримання під вартою до 02 травня 2020 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 солідарно на користь ОСОБА_10 завдану моральну шкоду в сумі 29900 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень.
Речові докази по справі:
-- медаль, серії КО №302408, із посвідченням «Захиснику Вітчизни» на ім`я ОСОБА_10 , повернути потерпілій ОСОБА_38 ;
- пару чоловічих туфлів чорного кольору, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;
- два свідоцтва про народження, свідоцтво про розірвання шлюбу, копії свідоцтв про народження, про смерть; особову медичну книжку на ім`я ОСОБА_8 ; трудову книжку без внесених будь-яких написів; три блокноти, аркуші паперу з різними написами та розклад руху поїздів; картки: "Фора", ломбарду "Благо", ломбарду "Скарбниця"; банківську картку «ОщадБанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_39 ; два білети на потяг; ощадну книжку на ім`я ОСОБА_33 ; невеликих розмірів ліхтар червоного кольору; договір про надання ОСОБА_8 кредиту ломбардом «Свіжа копійка», які знаходяться в спецпакеті експертної служби МВС України №077693, які поміщені в камеру зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області повернути обвинуваченій ОСОБА_40 ;
- мобільний телефон марки «Samsung Keystone2 GT-E1202і», всередині якого знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», які упаковано в сейф-пакет Експертної служби МВС України №3824747, які згідно розписки від 06.09.2018 передано потерпілій ОСОБА_10 на відповідальне зберігання, що знаходиться на аркуші справи 99 том №1 залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_10 ;
- мобільний телефон марки «SamsungGTE1080і», який упаковано в сейф-пакет Експертної служби МВС України №3824828, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, що належить обвинуваченому ОСОБА_6 передати ОСОБА_6 ;
- грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом по 500 грн. серії МА9049904, УИ3128378; 4 купюри номіналом по 200 грн. серії ЗЗ7385935, ЕД6682808,ТН3881267, ЕГ9672020; 18 купюр номіналом по 100 грн. серії КЗ6034965, МЕ8271168, МЕ8271167, МЕ8271169, МЕ8271170, МЕ5755802, МН7061133, КЛ6215203, КГ4678771, МЄ9765262, МЄ9765263, КР8072607, СИ6346185, МГ3821026, ЕЕ1727312, ЗЗ8998334, КЄ3202069, ЕЖ2453489, які поміщено до спецпакету для речових доказів №4446343 конфіскувати у власність держави;
-речовий доказ - пару взуття типу "мокасини" синього кольору з написом «Fashion» - повернути ОСОБА_8 ;
- паперову основу скотчу з написами «Mustang», яка поміщена до спецпакету для речових доказів з надписами «Національна поліція України, Головне слідче управління, №4399795» та резинову рукавицю світлого кольору, яка поміщена до паперового конверта, розкладний ніж із нашаруванням речовини голубого кольору, який було вилучено і поміщено до картонної коробки; два сліди капілярних узорів рук з-під упаковки чаю «Tess», які було вилучено і поміщено до спецпакету для речових доказів №EXP0149670, аркуш паперу зі слідами рук, який поміщений в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3672829; дактилокарти заповнені на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які поміщені в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3672827; згорток липких стрічок сірого кольору, який поміщений в пакет «Україна МВС Експертна служба» №3235685, аркуш прозорої дактилоплівки із темною захисною плівкою та відрізки дактилоплівок чорного кольору, які поміщені в сейф-пакет Експертної служби МВС України №2393475 Експертної служби МВС України №1589058, спеціальний пакет МВС України №0617223 з наявними всередині трьома гумовими рукавицями білого кольору, які передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3.2-674/18 від 06 вересня 2018 року в сумі 572,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1/3-276 від 31 серпня 2018 року в сумі 1144,00 грн.(одна тисяча сто сорок чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1.5-346/18 від 19 вересня 2018 року в сумі 1144 грн.(одна тисяча сто сорок чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1.5-332/18 від 11 вересня 2018 року в сумі 1716,00 грн. (одна тисяча сімсот шістнадцять гривень).

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3