ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2484/19 Номер провадження 11-кп/814/1090/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.01.2019, за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 01 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, гр. України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу розміром 850 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - задоволено частково та стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 48 грн. 02 коп. судових витрат.
Стягнуто з потерпілого ОСОБА_9 судовий збір у розмірі 720 грн. 38 коп.
За вироком суду, ОСОБА_7 , 31.12.2018, близько 15:00 год., перебуваючи неподалік будинку № 4/2, що розташований по вул. Сінній в м. Полтава, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав не менше двох ударів рукою стиснутою в кулак та ногою взутою у взуття в голову ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин обличчя, які кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухваливши новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.
Необхідність призначення більш суворого покарання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині не визнав, характер тілесних ушкоджень та їх кількість та те, що вони були спричинені у присутності дружини потерпілого.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги державного обвинувача, заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_7 більш тяжкого покарання, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, так і дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочини вчинив вперше, характеризується позитивно, має постійне місце роботи.
При цьому судом першої інстанції у повній мірі враховано, що обвинувачений вину у вчиненому злочині, не визнав та правильно вказав на відсутність обставин, що відповідно до ст.ст.66, 67 пом`якшують або обтяжують покарання.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів є реальне покарання у виді штрафу.
Переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не вважає призначене судом ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу розміром 850 грн., надмірно м`яким, як про це заявляє прокурор у своїй апеляційній скарзі. За таких обставин апеляційні вимоги про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання за вчинене, задоволенню не підлягає.
Разом з цим вирок суду підлягає зміні в частини стягнення з обвинуваченого та потерпілого судових витрат.
Так, ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 судових витрат у розмірі 48 грн. 02 коп. та 720 грн. 38 коп. відповідно, суд зазначив, що потерпілим подано цивільний позов про стягнення моральної шкоди завданої злочином, за що відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» сплачується судовий збір розміром 0,4 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Таке рішення, на думку колегії суддів, є помилковим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Оскільки ОСОБА_9 зазнав моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, із вироку слід виключити вказівку про стягнення з потерпілого та обвинуваченого судових витрат.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 01 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку вказівку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 48 грн. 02 коп. судових витрат, з потерпілого ОСОБА_9 720 грн. 38 коп. судових витрат.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4