Справа № 304/382/20 Провадження № 1-кс/304/132/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000142 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000142 від 24 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про накладення арешту на грошові банкноти номіналом 500 та 100 грн серії СЗ № 3335760 та СГ № 9561181 відповідно. Клопотання мотивує тим, що 24 березня 2020 року до чергової частини Перечинського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що водій автомобіля марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за не притягнення його до адміністративної відповідальності запропонував працівникам ГРПП Перечинського ВП неправомірну вигоду у сумі 600 грн. Досудовим розслідуванням встановлено, що того дня сектором реагування патрульної поліції № 3 Перечинського ВП у складі начальника групи реагування патрульної поліції ОСОБА_6 , поліцейського ОСОБА_7 та ДОП ОСОБА_8 здійснювалося патрулювання району, під час якого близько 12.20 год було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , який рухався без увімкненого світла ближніх фар або денних ходових вогнів між населеними пунктами, а саме між селами Т.Пасіка та Порошково, за що водія було зупинено. За порушення ПДР працівниками поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, під час чого, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового авто водій ОСОБА_5 запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 600 грн; під час огляду грошові банкноти номіналом 500 та 100 грн, з номерами та серіями СЗ № 3335760 та СГ №9561181 були вилучені та упаковані до спецпакету, який опечатано у присутності понятих. Отже враховуючи те, що для здобуття доказів у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що вказані кошти мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 24 березня 2020 року о 12.34 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в селі Порошково по вулиці Головній водій автомобіля марки «ВАЗ 21099», р/н НОМЕР_1 , за не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 запропонував працівникам СРПП № 3 Перечинського ВП неправомірну вигоду у сумі 600 грн (а. с. 5, 11).

Також встановлено, що 24 березня 2020 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000142 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000142 від 24 березня 2020 року (а. с. 4).

З протоколу огляду місця події від 24 березня 2020 року вбачається, що предметом огляду являється ділянка автодороги Перечин Свалява Липча, а саме узбіччя автодороги у напрямку села Порошково Перечинського району, де припарковано автомобіль марки «ВАЗ 21099», р/н НОМЕР_1 , синього кольору, за яким службовий автомобіль марки «Мітцубісі», р/н НОМЕР_2 . В ході огляду на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля наявні дві грошові банкноти номіналами 500 та 100 грн, серії СЗ № 3335760 та СГ № 9561181 відповідно, які вилучено та упаковано до спецпакету з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» № 4303789 та опечатано у присутності понятих (а. с. 6-8).

Зазначені грошові кошти постановою слідчого СВ Перечинського ВП про визнання речовими доказами від 24 березня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000142 від 24 березня 2020 року (а. с. 9-10).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені в ході огляду службового автомобіля грошові кошти мають значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000142 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000142 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 600 (шістсот) грн, а саме одну банкноту номіналом 100 грн серії СГ № 9561181 та одну банкноту номіналом 500 грн серії СЗ №3335760.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1