Справа № 522/8543/20
Провадження № 1-кп/522/1624/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001684 від 29.04.2020, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Великомихайлівського району, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в період часу з 2018 року по 13 травня 2020 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою свого персонального комп`ютера "ACER", являючись користувачем веб-ресурсів тіньової тематики ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , використовуючи нік-нейм " ОСОБА_6 ", розмістив на вказаних сайтах оголошення про продаж облікових даних (логіни та паролі) для входу до облікових записів різних поштових ресурсів, у яких, відповідно до ст. 31 Конституції України, ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про Інформацію», містилась інформація з обмеженим доступом. Окрім того, оголошення аналогічного змісту були розміщені ОСОБА_3 на створених ним Інтернет магазинах ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

В подальшому, реалізовуючи свій намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою несанкціонованого розповсюдження інформації з обмеженим доступом, використовуючи всесвітню комп`ютерну мережу Інтернет, та в месенджері Telegram в період з 2018 року по 13.05.2020 року розповсюджував невідомим особам облікові дані (логіни та паролі) до облікових записів різних поштових ресурсів у яких містилась інформація з обмеженим доступом, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, за що отримав протягом вищевказаного періоду грошові кошти на свій електронний гаманець системи електронних платежів "QIWI". Розповсюдження в мережі Інтернет інформації з обмеженим доступом, про логіни та паролі авторизації до поштових ресурсів, ОСОБА_7 здійснював з власного персонального комп`ютера марки ACER до моменту проведення співробітниками поліції санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до 13.05.2020.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 361-2 КК України, а саме несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислюваних машинах (комп`ютерах).

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 22.05.2020, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0001684 від 29.04.2020 з одного боку та між підозрюваним ОСОБА_3 , останній повністю та беззастережно визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 361-2 КК України, в обсязі пред`явленої йому підозри та обвинувального акту.
Враховуючи беззастережне визнання своєї вини під час досудового та судового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони прийшли до згоди призначити покарання ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361-2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361-2 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на її затвердженні.
Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.05.2020, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.05.2020, укладену між прокурором та підозрюваним.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 можливо призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 22.05.2020, укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 22.05.2020, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 361-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: два зарядних кабелі, мобільний телефон марки Iphone 6S IMEI НОМЕР_1 , з сім картою НОМЕР_2 , флешку сірого кольору з написом HOFO 64 GB, з якої видалити бази даних в яких міститься інформація з обмеженим доступом - вважати повернутими обвинуваченому ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1