Провадження № 1-кп/734/29/20 Справа № 741/1181/19
У х в а л а

13 січня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_9 ,

проводячи закрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:
в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 січня 2020 року, включно.

Прокурором в судовому засіданні 13 січня 2020 року заявлено клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки до спливу терміну запобіжного заходу розгляд справи з об`єктивних причин не може бути завершений. На думку прокурора, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків у цьому кримінальному проваджені, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, вважаючи клопотання прокурора необгрунтованим, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні. Адвокат вважає можливим застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений не погодився з позицією сторони обвинувачення та підтримав думку адвоката.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 є доцільним, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на малолітню потерпілу, свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм вбачається, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року Європейський суд з прав людини вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначений ризик як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, продовжує обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння та його наслідки, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про доцільність продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою і відсутність підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під ватрою на більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, який обчислювати з 13 січня 2020 року по 12 березня 2020 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою протягом 7 днів з дня отримання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3