Справа №463/4167/20
Провадження №1-кс/463/2433/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
14 травня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 від 05.12.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.4 ст.407 КК України.

Слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_6 зараховано наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 21.07.2018 року № 64-КС на перший курс навчання, призначено на посаду курсанта ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 29.08.2018 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на всі види забезпечення. У подальшому, військовослужбовець військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_1 старший солдат ОСОБА_6 08.11.2019 року самовільно залишив ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах особливого періоду та до 12.05.2020 року без поважних причин перебував поза межами розташування території ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у період з 08.11.2019 року по 12.05.2020 року старший солдат ОСОБА_6 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами ІНФОРМАЦІЯ_1 приховував. Під час незаконного перебування за межами ІНФОРМАЦІЯ_1 старший солдат ОСОБА_6 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Крім цього, ОСОБА_6 12.05.2020 року близько 19 год. 29 хв., проник через фасад будівлі у приміщення готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив працівникам вищевказаного закладу завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху будівлі готельно-ресторанного комплексу «Святослав» а саме, що він підірве наявну у нього гранату. В подальшому, під час проведення обстеження компетентними органами приміщення першого та другого поверхів ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та особистих речей ОСОБА_6 , вибухових пристроїв, речовин або конструктивно схожих на них предметів виявлено не було, тобто повідомлення про загрозу вибуху не підтвердилось.

Цього ж дня о 22 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, а також самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.4 ст.407 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочини у скоєнні яких він підозрюється є тяжкими, санкція яких передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до семи років. Підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просять визначити останньому, заставу у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні відносно клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово. Захисник додатково зазначила, що підозрюваний раніше не судимий, є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.4 ст.407 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 року внесено відомості з приводу вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та 12 травня 2020 року внесено відомості з приводу вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України. Про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень ОСОБА_6 повідомлено 13.05.2020 року.

Постановою прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 від 13.05.2020 року, вищезазначені матеріали досудових розслідувань об`єднано в одне провадження.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про результати службового розслідування за фактом неприбуття на військову службу (навчання) зі звільнення старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_6 » від 21.11.2019 року № 768-ОД; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 18.11.2019 року № 98-КС; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.11.2019 року № 301; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 74 від 12.05.2020 року; актом про застосування службового собаки від 12.05.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.05.2020 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 12.05.2020 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, слідчим суддею враховано обставини кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який є учасником бойових дій, неодружений, не працює та у якого відсутнє зареєстроване місце проживання, що також підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні. Стороною захисту не надано в розпорядження суду документи, які б підтверджували факт постійного проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_3 .
Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи його майновий стан, приходжу до висновку, що достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України є застава у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для підозрюваного та внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52550,0 гривень (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 год. 40 хв. 12 травня 2020 року до 22 год. 40 хв. 10 липня 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1