Справа № 750/1555/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/368/20
Категорія - ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0009233 від 23.11.2015 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2020, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання із урахуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 24.12.2019, з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 23.11.2015 по 25.12.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 26.04.2017 по 26.04.2018 включно один день за один день позбавлення волі, з 27.04.2018 по 25.06.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.11.2015 на майно обвинуваченого ОСОБА_6 скасований.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2015, у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обома руками та обома ногами не менше десяти ударів в область голови, не менше шести ударів в область тулубу, та не менше чотирнадцяти ударів в область обох ніг та обох рук ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_9 настала від набряку речовини головного мозку, внаслідок важкої сполученої травми (політравми) 23.11.2015 в Чернігівській обласній лікарні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просив на підставі ч.2 ст.84 КК України звільнити його від відбування покарання та відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 26 квітня 2017 по 26 квітня 2018 року, з 24 квітня 2019 року по даний час з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при ухваленні вироку не було враховано його тяжкий стан здоров`я, що є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою. Вказав, що судом безпідставно не було враховано, що його фактично було затримано 23.11.2015 та відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України має бути зараховано в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.04.2019 по теперішній час.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого та його захисника думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки в апеляційній скарзі не оскаржуються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Будь яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.

Призначене судом покарання за вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідає вимогам ст.50 та ст.65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про його поганий стан здоров`я та необхідність його звільнення від відбування покарання в зв`язку з цим, то колегія суддів звертає увагу, що за змістом ч.2 ст.84 КК України, особу може бути звільнено від покарання або від подальшого його відбування, однак вже після вчинення злочину або постановлення вироку. Підстави та порядок звільнення від відбування покарання за хворобою регламентуються ст.ст. 152, 154 КВК України. Згідно з п.6 ч.1 ст. 537 КПК України звільнення від покарання за хворобою вирішується судом під час виконання вироків.

З огляду на наведене, в цій частині апеляційні вимоги, задоволенню не підлягають.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, у мотивувальній частині вироку пославшись на норми ч.5 ст.72 КК України, як у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, так і в редакції Закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, зазначив, що ОСОБА_6 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 23 листопада 2015 року по 25 квітня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2018 року включно один день за один день позбавлення волі, з 27 квітня 2018 року по 25 червня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні вказаної норми закону.

Згідно з вимогами ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст.5 КК України.

Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31 кс 18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив злочин до 20 листопада 2015 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року.

Зокрема, згідно Постанови Верховного Суду від 26.04.2018, якою було скасовано рішення суду апеляційної інстанції і кримінальне провадження було повернуто на новий апеляційний розгляд, ОСОБА_6 був залишений під вартою. 24.04.2019 ОСОБА_6 було затримано та згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 22.06.2019 останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому, у даному кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_6 продовжувався. Згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова 23.01.2020 ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції уважає, що під час зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_10 необхідно врахувати положення ч.2 ст.4, частин 1, 2 ст.5 КК України та застосувати закон України про кримінальну відповідальність ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

З огляду на наведене, доводи апелянта стосовно необхідності зарахування попереднього ув`язнення з 24.04.2019 по час ухвалення рішення апеляційним судом в порядку вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2020, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 , змінити.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2019 по 29 травня 2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в залі суду негайно по відбуттю строку покарання.

В іншій частині зазначений вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4