Справа № 991/150/20
Провадження1-кс/991/151/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001196 від 21.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 21.12.2019 прокурор шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001196 від 21.12.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у зв`язку з оголошенням ОСОБА_6 у розшук.
Адвокат вважає, що постанова про розшук ОСОБА_6 від 21.11.2019 була винесена передчасно, без набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного, а зупинення досудового розслідування можливе лише після повідомлення особі про підозру.
Свою позицію мотивує тим, що 13.11.2019 повідомлення про підозру було вручено не особисто ОСОБА_6 , а голові Садівничого товариства «Боровик». На цей час органу досудового розслідування було достеменно відомо, що ОСОБА_6 16.08.2019, тобто ще до моменту складення повідомлення про підозру виїхав за межі України.
Листом від 29.11.2019 адвокат ОСОБА_7 повідомила НАБУ та САП про місцепроживання ОСОБА_6 у Австрії.
Виходячи з цього, орган досудового розслідування повинен був вжити заходів в рамках міжнародної правової допомоги для офіційного підтвердження адреси проживання останнього та надіслати повістку про виклик відповідно до вимог ч.7 ст.135 КПК України.
Оскільки вищевикладені вимоги не були дотримані, сторона обвинувачення обмежилася лише формальним відправленням на поштову адресу в Україні повідомлення про підозру, це означає, що статусу підозрюваного ОСОБА_6 не набув.
Тому адвокат вважає, що постанова про зупинення досудового розслідування винесена детективом незаконно та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні захисники підозрюваного підтримали подану скаргу, просили про її задоволення.
Захисник ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_6 виїхав за межі України у зв`язку із сімейними обставинами за два тижні до складення йому підозри, що виключає підстави вважати, що він ухиляється від слідства. Із засобів ЗМІ стало відомо про розшук, тому адвокат ОСОБА_6 надіслав до НАБУ і САП повідомлення про місце проживання ОСОБА_6 у Австрії. Після чого детективом було надіслано останньому повістку про виклик через месенджер, що не передбачено КПК. У зв`язку з чим вважає, що ОСОБА_6 належним чином не викликався для проведення слідчих дій, в тому числі для повідомлення про підозру. Також зазначив, що Садівницьке товариство «Боровик» не прирівнюється до житлово-експлуатаційної організації у розумінні ч. 2 ст. 135 КПК України. У зв`язку з цим отримання 13.11.2019 головою садівницького товариства повідомлення про підозру для подальшої передачі її ОСОБА_6 не має наслідком набуття останнім статусу підозрюваного.
Захисник ОСОБА_8 у засіданні 27.01.2020 подав додаткові письмові пояснення до скарги, суть яких зводиться до того, що постанова прокурора від 21.12.2019 про зупинення досудового розслідування є невмотивованою, оскільки у ній не зазначено конкретні підстави для зупинення досудового розслідування. У порушення ч.2 ст.280 КПК України, до зупинення досудового розслідування не виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії, зокрема, для розшуку особи, хоча органу досудового розслідування було достовірно відомо про місцеперебування ОСОБА_6 поза межами України в Австрії. Також повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 13.11.2019 було направлено тоді, коли було достовірно відомо про відсутність його в Україні, отже, заздалегідь було відомо, що він це повідомлення не отримає, вказане свідчить про порушення порядку вручення підозри, передбаченого КПК.
У судовому засіданні 27.01.2020 захисник ОСОБА_8 пояснив, що відсутні дані про направлення повістки про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих дій до 13.11.2019, тобто до направлення повідомлення про підозру, вказане свідчить про те, що насправді ніхто не збирався вручати ОСОБА_6 повідомлення про підозру, дії органу досудового розслідування були формальними. Голова садового товариства «Боровик» у послідуючому повернув детективам повідомлення про підозру, оскільки він не є уповноваженою особою на передачу такого повідомлення у розумінні ч.2 ст.135 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що постанова прокурора складена з порушенням ч.5 ст.110, п.2 ч.1 ст.280 КПК України. Крім того, 13.11.2019 детективом був складений протокол огляду відомостей, які містяться в інформаційних базах даних щодо перетину державного кордону, в якому вказано, що ОСОБА_6 авіарейсом Київ-Відень 16.08.2019 покинув територію України та станом на дату проведення огляду до України не повертався, що свідчить про обізнаність органу досудового розслідування у день складення підозри про відсутність ОСОБА_6 в Україні.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти скарги, просив відмовити в її задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_9 покинув територію України у серпні 2019 у зв`язку з результатами виборів, оскільки передбачав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001664 буде відновлене. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у спосіб, передбачений главою 6 КПК України «Повідомлення», оскільки 13.11.2019 підозрюваний був відсутній за місцем свого проживання. Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_6 як свідка від 03.04.2018, останній вказав місцем реєстрації та фактичним місцем свого проживання адресу: АДРЕСА_1 . Окрім цього, повідомлення про підозру 13.11.2019 було направлено поштою за іншими трьома відомими органу досудового розслідування адресами, де міг проживати ОСОБА_6 ( місце реєстрації, адреса, вказана у базі «Армор», місце знаходження нерухомого майна). Повідомлення, які надавав захисник, що містили дані про місце перебування ОСОБА_9 в Австрії, офіційно не підтверджені уповноваженими органами. Підозрюваний має можливість перебувати в будь-якій країні Європейського союзу та поза його межами, органи досудового розслідування на даний момент не мають змоги відслідкувати місця його перебування. Обізнаність ОСОБА_6 про пред`явлення йому підозри та про хід досудового розслідування підтверджується зверненнями останнього в порядку ст. 220 КПК України до детектива НАБУ через своїх захисників, проте до органу досудового розслідування він не з`являється, що свідчить про його ухилення від слідства.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заперечення на скаргу слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.
Слідчий суддя встановив, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування, а прокурори САП ОГП процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001196 від 21.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, яке виділене із кримінального провадження №00001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.
В межах досудового розслідування кримінального провадження, 21.11.2019 ОСОБА_6 оголошено в розшук.
13.12.2019 постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_10 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6
21.12.2019 прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3)наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001196 від 21.12.2019 зупинено 21.12.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Встановлено, що 13.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у спосіб, передбачений главою 6 КПК України, ч. 2 ст. 135 КПК України, а саме, вручено за місцем проживання голові Садівницького Товариства «Боровик», на повідомленні про підозру міститься підпис голови СТ «Боровик» ОСОБА_11 .
Адресу свого проживання по АДРЕСА_1 , підтвердив ОСОБА_6 під час допиту його як свідка (а.с.77).

Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 13.11.2019 саме таким способом обумовлене його відсутністю за місцем постійного проживання станом на 13.11.2019, даний факт відсутності також не заперечували у судовому засіданні захисники. В матеріалах справи наявне письмове повідомлення захисника ОСОБА_7 від 29.11.2019, подане до НАБУ 29.11.2019, про те, що ОСОБА_6 проживає в Австрії із зазначенням адреси.
Виходячи з викладеного, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 13.11.2019 у спосіб, передбачений главою 6 КПК України, є виправданим.
При цьому, ч. 2 ст. 135 КПК України регламентує вручення повістки для передачі за місцем проживання або за місцем роботи, проте не зобов`язує детектива контролювати сам процес такої передачі, тому той факт, що головою садівницького товариства повідомлення про підозру ОСОБА_6 не було вручене, не має значення для справи.
Доводи захисників про те, що Садівницьке товариство «Боровик» не є житлово-експлуатаційною організацією в розумінні ст. 135 КПК України спростовується таким.
Відповідно до ст. 24 Житлового кодексу УРСР, чинного на даний момент, для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Громадський житловий фонд включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (п. 2 ч. 2 ст. 4 Житлового кодексу УРСР).
Виходячи з визначення обслуговуючого кооперативу, яке встановлено ст. 2 Закону України "Про кооперацію", садівницькі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.
Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо (ст. 2, 6, 23 Закону України "Про кооперацію").
Отже, садівницьке товариство відноситься до кооперативу, створеного з метою експлуатації жилих будинків, інших жилих приміщень, які розташовані на його території.
Виходячи з викладеного, підстави вважати, що ОСОБА_6 13.11.2019 не було вручено повідомлення про підозру відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Виходячи з наявної інформації про виїзд ОСОБА_6 16.08.2019, тобто ще до моменту складення повідомлення про підозру, за межі України, направлення повідомлення про підозру поштою на виконання вимог ч.2 ст.135 КПК України за таких обставин є обґрунтованим.

Доводи захисників про те, що детектив на момент складення підозри 13.11.2019 знав про виїзд ОСОБА_6 за межі України, а тому повинен був вручити повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч.7 ст.135 КПК України, не приймається слідчим суддею, оскільки дані положення Закону стосуються лише осіб, які постійно проживають на території іноземної держави на законних підставах. Натомість сторона захисту таких доказів не надала .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обізнаний про пред`явлену йому підозру і про виклики його до органу досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів телефонного зв`язку через додатки для передавання повідомлень, однак заходів для явки до органу досудового розслідування не вжив.
Наразі місцезнаходження підозрюваного у Австрії за адресою, повідомленою адвокатами ОСОБА_6 , не є достовірно підтвердженим.
Таким чином, слідчий суддя не приймає до уваги доводи адвоката відносно того, що постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 21.12.2019 суперечить вимогам процесуального закону з тих підстав, що винесена прокурором у кримінальному провадженні, в якому відсутня підозрювана особа, за відсутності підстав для розшуку, оскільки доводи адвоката не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
Аргументи захисника, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, не містить посилання на конкретні положення КПК України, які регламентують підстави для зупинення досудового розслідування, не є підставою для скасування постанови, виходячи з наступного.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_6 , тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Так, у мотивувальній частині постанови зазначено, що досудове розслідування зупиняється у зв`язку із оголошенням підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, а перед резолютивною частиною зазначено статті, якими прокурор керувався при винесенні постанови, в тому числі зазначена стаття 280 КПК України, частина перша якої містить вказану підставу зупинення - оголошення в розшук.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 на законних підставах, з дотриманням передбачених КПК України вимог, 21.12.2019 прийнято рішення про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0001196 від 21.12.2019, підстави для скасування вказаної постанови відсутні, тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 110, 280, 281, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1