Дата документу 22.05.2020 Справа № 554/2658/20
Провадження № 1-кс/554/6977/2020
УХВАЛА
Іменем України

22 травня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Манченки, Харківського району, Харківської області, із вищою освітою, одруженого, майора медичної служби, начальника медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування №0000192 від 05.08.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26 березня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 серпня 2015 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України, який діє й на теперішній час.

Відповідно до Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України громадянин України ОСОБА_5 ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження громадянами України військової служби, зобов`язаний проходити військову службу у Національній гвардії України протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників), знати та сумлінно виконувати службові обов`язки з посадами, які займатиме протягом строку Контракту, а також особливі обв`язки визначені статутами Збройних Сил України.

Окрім того, ОСОБА_5 склав військову присягу на вірність народу України. Вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №14 о/с від 12.03.2016 капітана медичної служби ОСОБА_5 призначено на посаду начальника медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Наказом командувача Національної гвардії № 51 о/с від 07.04.2016 ОСОБА_5 присвоєно чергове військове звання «майор медичної служби».
Відповідно до Функціональних обов`язків начальника медичної служби родів військ і служб, які ОСОБА_5 повинен неухильно дотримуватись, останній як начальник медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідає: за медичне забезпечення частини, а зі спеціальних питань виконує вказівки вищого начальника медичної служби; за організацію медичного забезпечення частини; за підготовку особового складу частини зі своєї спеціальності; за стан та роботу медпункту частини; за бойову та мобілізаційну підготовку підпорядкованого особового складу.
Крім того, начальник медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повинен: організовувати медичне обслуговування особового складу, брати участь в амбулаторному огляді хворих, що знаходяться у медичному пункті частини та направляються у лікувальні установи; знати стан здоров`я хворих, розміщених у медпункті частини чи в інших лікувальних установах, періодично відвідувати їх; організовувати медичне забезпечення особового складу, брати участь в амбулаторному огляді хворих, що знаходяться у медичному пункті частини та направляться у лікувальні установи; здійснювати постійний медичний контроль за особами з хронічними захворюваннями і результати спостереження повідомляти командирам підрозділів; організовувати медичний облік та своєчасно подавати встановлену звітність;
Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та ст.1 Закону України «Про Національну гвардію України» ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, покладено обов`язки діяти лише відповідно до положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної гвардії України.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників владичи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанняморганізаційно-розпорядчихчиадміністративно-господарськихфункцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Тобто, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, є службовою особою.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Корупція, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
У ході виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, 16.11.2019 між ОСОБА_5 , та військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, громадянином України ОСОБА_8 , відбулась зустріч, в ході якої ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 про наявні сімейні труднощі, у зв`язку із наявною вагітністю цивільної дружини ОСОБА_8 ОСОБА_9 , а також про наявні проблеми зі здоров`ям.
Всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», посадової інструкції, контракту, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не відмовившись від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень, ОСОБА_5 вирішив вступити у позаслужбові відносини з ОСОБА_8 для одержання від нього неправомірної вигоди у виді грошових коштів, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про можливість направлення останньому на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у ході особистих зустрічей з ОСОБА_8 16.11.2019, 20.11.2019, 22.11.2019, 04.03.2020, 12.03.2020, 24.03.2020 у службовому кабінеті №12, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває у службовому користуванні ОСОБА_5 , останній витребував від ОСОБА_8 інформацію щодо наявних та минулих хвороб останнього, з метою його направлення на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я.
ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , що у зв`язку із проходженням строкової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, він не має можливості відшукання своїх медичних довідок та грошових коштів та повідомив, що даним питанням буде займатись його дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , щоб з даних питань ОСОБА_9 зв`язувалась з ним за його особистим номером мобільного телефону НОМЕР_2 .
04.03.2020 між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відбулась зустріч, в ході якої останній отримав копії відповідної медичної документації відносно ОСОБА_8 та підтвердив свою обіцянку щодо можливості направлення ОСОБА_8 на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я за грошову винагороду.
24.03.2020 у службовому кабінеті №12, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває у службовому користуванні ОСОБА_5 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбулась розмова, в ході якої останній підтвердив можливість направлення ОСОБА_8 на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я, однак вимагав збільшення розміру грошової винагороди за вказані протиправні діяння з 1000 доларів США до 1500 доларів США, тим самим, поставив йому умови, відмова від яких зашкодила б його законним правам і інтересам, на що ОСОБА_8 надав свою згоду. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що передача вказаних грошових коштів повинна відбутись 25.03.2020 поряд з КПП до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у проміжок часу з 15 годин 50 хвилин по 16 годину 15 хвилин, про що ОСОБА_8 повинен повідомити ОСОБА_9 .
Того ж дня, ОСОБА_8 у телефонній розмові з ОСОБА_9 , повідомив останній, що на вимогу ОСОБА_5 , з метою направлення на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я, ОСОБА_9 повинна передати ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1500 доларів США.
Крім того, 25.03.2020 на виконання вказаних протиправних вимог ОСОБА_5 , як начальник медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, склав направлення на стаціонарне обстеження і лікування ОСОБА_8 з метою його подальшого направлення на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я.
Водночас, усвідомлюючи протиправність наведених вище вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_9 при першій можливості, 25.03.2020, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 звернулась із відповідною заявою до правоохоронних органів та в подальшому діяла під контролем правоохоронних органів.
25.03.2020 приблизно о 16 годині 15 хвилин, доводячи до кінця свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд КПП військової частини НОМЕР_1 , що розсташована за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою вищевикладеною домовленістю, зустрівся із ОСОБА_9 та в подальшому одержав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 1500 доларів США за направлення на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я ОСОБА_8 яка поклала вказані грошові кошти до особистої сумки останнього, яка була при ньому.
Того ж дня, о 16 годині 16 хвилин, після отримання повної суми неправомірної вигоди, на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме під час вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 затримано слідчими СУ ТУ ДБР у м. Полтаві. В результаті проведеного особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 в особистих речах останнього, а саме в особистій сумці, яка в момент затримання була при ньому, виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 1500 доларів США.
Таким чином, майор медичної служби ОСОБА_5 , будучи начальником медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, вимагав, а в подальшому 25.03.2020 приблизно о 16 годині 15 хвилин, знаходячись поряд КПП військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за направлення на проходження військово-лікарської комісії та подальше сприяння у звільненні з військової служби за станом здоров`я ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у вимаганні та одержанніслужбовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

27.03.2020 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.05.2020.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом затримання, особи підозрюваної у вчиненні злочину від 25.03.2020, протоколом огляду, помітки та вручення ідентифікованих засобів грошових купюр, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, матеріалами виконаних оперативним підрозділом доручень, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У ході досудового розслідування встановлено, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Так, ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Водночас, ОСОБА_5 , використовуючи зв`язки набуті під час проходження служби в Національній гвардії України, з метою уникнення кримінальної відповідальності,може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, документів, що стосуються ОСОБА_8 .

Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від п`яти до десяти років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , у майбутньому та у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - враховуючи свій військовий досвід та зв`язки у верхівках органів державної влади може чинити тиск на слідство та суд. Крім того, останній особисто знайомий з особою, в інтересах якої одержав неправомірну вигоду та особу, яка надавала неправомірну вигоду, що вказує на те, що не можна виключати ризик, що ОСОБА_5 , знаходячись не на цілодобовому домашньому арешті, може впливати на вказаних осіб та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 ,

20.05.2020 першим заступником військового прокурора Харківського гарнізону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 26.05.2020, однак завершити досудове розслідування в зазначений строк не представляється можливим.

На даний час, для досягнення мети та вирішення завдань кримінального провадження необхідно завершити ряд процесуальних дій, що потребує додаткового часу, зокрема: завершити проведення судової експертизи відео-, звукозапису щодо приналежності зразків голосу ОСОБА_5 , матеріалам негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновок почеркознавчої експертизи щодо приналежності ОСОБА_13 , який міститься в направленні на обстеження і ОСОБА_14 ; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Результати проведення цих слідчих (розшукових) дій мають важливе значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні в частині документування обставин, за яких ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а також в частині підтвердження його вини у вчиненні таких дій, та, як наслідок, для судового розгляду.
Здійснення вказаних вище слідчих та процесуальних дій не надавалося за можливе зробити раніше, у зв`язку з особливим порядком фіксації ходу і результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також зняття з відповідних матеріалів грифів секретності, необхідністю призначення та проведення великої кількості судових експертиз, що займає певний час, великим обсягом інших слідчих (розшукових) дій, які проведені та підлягають проведенню у кримінальному провадженні.
При цьому, враховуючи складність кримінального провадження та необхідність проведення вищенаведених слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування у ньому з об`єктивних причин неможливо завершити у строк до 26.05.2020, тобто у межах дії застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , за таких обставин є обґрунтовані підстави продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисники просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний намірів уникати явки до слідчого та суду не має враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу та пояснення підозрюваного і захисника, вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Водночас, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, його майновий стан, необхідність в працевлаштуванні, наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає недоцільним застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки подальше цілодобове перебування його під домашнім арештом перешкоджатиме його нормальному існуванню та його сім`ї.

Враховуючи викладене, вважаю можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з 20.00 год. по 07.00 год., який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 186, 187, 193-196, 205, 372, ч.2 ст.376 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 до 07.00 год., в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.06.2020 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися з місця проживання у вказаний час без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.05.2020 року о 17.00 год.

Слідчий суддя Октябрскього
районного суду м.Полтави ОСОБА_1