Справа № 357/2080/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Біла Церква

Слідчий суддя суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання заступника начальника слідчого відділу відділу поліції №2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, з не повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Заступник начальника слідчого відділу відділу поліції №2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 24.02.2020 приблизно о 10.00год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу «Станція Біла Церква» по вул. Привокзальна, 32-а, в м. Біла Церква Київської області, де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_5 побачив раніше незнайомого ОСОБА_10 , який сидів на лавці неподалік від них, та запросив його випити в їх компанії. ОСОБА_10 погодився на запрошення та розпивав разом з вище вказаними особами спиртні напої. У цей час ОСОБА_5 , побачивши в лівій кишені штанів ОСОБА_10 мобільний телефон, вирішив ним заволодіти.

Цього ж дня, приблизно об 11.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, шляхом застосування насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , яке виразилося в нанесенні двох ударів рукою в обличчя потерпілого, заволодів належним потерпілому ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «Alcatel» моделі «5010D», чорного кольору разом із флеш-накопичувачем micro SD, об`ємом 8 Гб.

У подальшому ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2500 гривень.

24.02.2020 о 13.50 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

25.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: заявою ОСОБА_10 від 24.02.2020; показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 24.02.2020; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 24.02.2020; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.02.2020, в ході якого у останнього було вилучено сім-картку мобільного оператора «Київстар» та флеш накопичувач micro SD, об`ємом 8Гб, які належать потерпілому ОСОБА_10 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 24.02.2020; показаннями свідка ОСОБА_7 від 24.02.2020; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 24.02.2020; показаннями свідка ОСОБА_8 від 24.02.2020; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 24.02.2020; протоколом отримання речей та документів від свідка ОСОБА_8 , під час якого у нього було вилучено мобільний телефон марки «Alcatel», моделі «5010D», чорного кольору, належного потерпілому ОСОБА_10 , який свідку передав підозрюваний ОСОБА_5 ; протоколом огляду мобільного телефону від 24.02.2020; показаннями свідка ОСОБА_9 від 24.02.2020; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 24.02.2020; висновком судово-медичного експерта № 29 від 25.02.2020 про встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , вбачається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та вказаних свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що останній підозрюється у вчиненні умисного насильницького, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні є той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 знає місце їх перебування, оскільки потерпілий та свідки є особами без постійного місця реєстрації та проживання, останні проживають на залізничному вокзалі «Біла Церква» та може на них впливати з метою викривлення фактичних обставин по справі.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчиняти інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, його репутацію, вік та стан здоров`я.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак не має постійного місця проживання в м. Біла Церква Київської області, де проводиться досудове розслідування, офіційно не працевлаштований.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Викладене вище свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого заявник просить застосувати до підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 покладалися на розсуд суду.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 24.02.2020 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за № 0000753, у ході якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу затримання від 24.02.2020 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ч. 1 ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 13.50 год. 24.02.2020), письмове повідомлення про підозру вручено йому з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 25.02.2020 о 12.55 год.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянин України, із неповною загальною середньою освітою, не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; розмір майнової шкоди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, що його створює підозрюваний, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, його суспільну небезпечність, злочин вчинений ОСОБА_5 із застосуванням насильства до потерпілого, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави ОСОБА_5 .

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_5 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділу відділу поліції №2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України строком на шістдесят днів по 23.04.2020 включно.

Копію ухвали направити заступнику начальника слідчого відділу відділу поліції №2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України для виконання, а прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 08.30 год. 28.02.2020 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4 А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1