Справа № 736/1132/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/99/20
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яблунівка, Прилуцького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 14.11.2018 року Менським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України,

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування призначеного судом покарання за вироком Менського районного суду від 14 листопада 2018 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_7 систематично порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Не погодившись із ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що причини, з яких він не з`явився на реєстрацію до органу пробації, пов`язані з його тяжким матеріальним становищем. Влаштуватися на роботу він не має змоги, через зловживання алкогольними напоями, що вважає захворюванням, яке потребує лікування. А правопорушення, за вчинення яких він був притягнутий до адміністративної відповідальності, є незначними та не вказують на його небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст.76 КК України на нього були покладені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с.2-3).

Згідно розпорядження Менського районного суду від 17.12.2018 р., вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 15 грудня 2018 року (а.о.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 був повідомлений про явку до Корюківського РС з питань пробації на 03.01.2019 року з метою постановки на облік.

Йому під розписку було роз`яснено про порядок і умови відбування іспитового строку, про відповідальність за невиконання цих умов, про покладені на нього вироком суду обов`язки, а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої днем реєстрації призначено перший, другий і третій понеділок кожного місяця (а.о.с.9, 13, 16).

Як убачається з листка реєстрації, що міститься в матеріалах особової справи, ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 15 липня 2019 року (а.о.с.17).

Згідно письмових пояснень, 18.07.2019 року засуджений, прибувши за викликом до Корюківського PC з питань пробації, з приводу неявки на реєстрацію 15.07.2019 року повідомив, що погано себе почував, бо 14.07.2019 року його побили невідомі особи, за медичною допомогою до лікарні не звертався (а.о.с.64).

Із засудженим 18 липня 2019 року була проведена профілактична робота з роз`ясненням недопущення в подальшому невиконання покладених на нього судом обов`язків, та 18.07.2019 року відносно нього було винесено застереження у виді письмового попередження (а.о.с.65).

Згідно ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Колегія суддів вважає, що посилання органу пробації у своєму поданні на нез`явлення ОСОБА_7 на реєстрацію до Корюківського PC з питань пробації 6, 13 та 20 травня 2019 року є безпідставним, оскільки такі порушення останнім були вчинені до ухвалення попереднього рішення місцевого суду від 31.05.2019 року, яким було відмовлено у скасуванні засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Після цього ОСОБА_7 лише один раз (15 липня 2019 року) не з`явився на реєстрацію до органу пробації; адміністративних правопорушень не скоював.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо.

Отже, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_7 , врахувавши особу останнього, колегія суддів вважає, що випадки неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації не є систематичними та не мають ознак злісності.

Відтак, місцевий суд при розгляді подання органу пробації про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання не в повній мірі з`ясував обставини справи, що потягло за собою ухвалення помилкового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою. Така ухвала підлягає скасуванню, з винесенням нової ухвали про відмову в задоволенні подання органу пробації щодо засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні подання Корюківського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 і направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4