ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2608/19 Справа № 180/1673/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000154 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має неповну вищу освіту, працює на посаді сторожа у міському еколого-натуралістичному центрі дітей та учнівської молоді Марганецької міської ради, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 3400 грн.
Цивільний позов потерпілого задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позову - відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 17 год. 00 хв. 28.09.2014 року, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «KIA SPORTAGE» держаний реєстраційний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Радянській (зараз вул. Єдності) в місті Марганці Дніпропетровської області зі сторони вулиці Куйбишева (зараз вул. Гідності) в бік вулиці Миру, не прийняв заходів належної уваги та обережності, та всупереч вимогам п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, здійснюючи на перехресті вулиць Єдності та Енгельса обгін скутера «VIPER STORM 50», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , яка рухалась у попутному напрямку і виконувала маневр повороту ліворуч на вул. Райдужну, допустив зіткнення із вищезазначеним скутером.
В результаті зіткнення водій скутера ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, гематоми, садна на обличчі, струс головного мозку; закритий перелом основи 1-ї п`ясної кістки правої кисті, закритий перелом седаліщних кісток, що у сукупності розглядаються як травма голови, тазу і верхньої правої кінцівки і відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В апеляційних скаргах:
- захисник просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Вважає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Суд, на його думку, не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Також вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, не звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України.

- прокурор просить вирок, в частині призначення покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Зазначає, що з урахуванням положень п. 2. ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися 28.09.2017.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу свого захисника, заслухавши захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, а саме, - в частині призначення обвинуваченому покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, на думку колегії судів є безпідставними, та спростовуються належними та допустимими доказами по справі, а саме:

- згідно пояснень потерпілої ОСОБА_10 , 28.09.2014 року вона рухалась на скутері по вулиці Єдності в м. Марганці. Перед перехрестям з вулицю Енгельса вона з`їхала вліво і почала виконувати маневр повороту на вулицю Енгельса і в цей час відчула удар в ліву сторону. Зіткнення сталося на перехресті, на зустрічній смузі проїзної частини. Перед початком маневру вона не бачила автомобіля позаду. Внаслідок зіткнення отримала тілесні ушкодження, перебувала на стаціонарному лікуванні. Тривалий час не могла самостійно пересуватись. Обвинувачений частково, у розмірі 1000 грн., відшкодував витрати на лікування;

- згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_10 на місці відтворила події ДТП, що відбулася 28.09.2014 року, за наслідком чого слідчим було складено схему ДТП від 02.09.2015 року, де зазначено розміщення скутера на проїзній частині дороги під час здійснення маневру повороту вліво на перехресті, місце зіткнення транспортних засобів на перехресті. Вказана схема підписана понятими та слідчим, будь-яких зауважень не було;

- згідно висновку експерта № 70/27-21 від 15.01.2016 року, оскільки водій автомобіля «KIA SPORTAGE» ОСОБА_7 виконував обгін на перехресті, що йому було заборонено, і внаслідок саме вказаних його дій відбулося зіткнення з мопедом, який на перехресті виконував поворот ліворуч то, при заданому механізмі події його дії не відповідали вимогам п. 14.6 «а» ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

В ході апеляційного перегляду встановлено, що саме ОСОБА_7 першим допустив порушення зазначених ПДР, що і призвело до даної події.

- згідно висновку експерта № 123-Е, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, а саме гематоми, садна на обличчі, більш ліворуч, струс головного мозку; закритий перелом основи 1-ї п`ясної кістки правої кисті, закритий перелом седаліщних кісток, що у сукупності розглядаються як травма голови, тазу і верхньої правої кінцівки і відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Тілесні ушкодження утворились від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі). Давність утворення виявлених тілесних ушкоджень може відповідати подіям 28.09.2014 року.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

В зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 є безпідставними, та задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів в цій частині вважає слушними та обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як видно з матеріалів провадження, з часу вчинення ОСОБА_7 злочину, 28 вересня 2014 року і до ухвалення відносно нього вироку 19 липня 2019 року минуло більше 3 років.

З наявних матеріалів також видно, що ОСОБА_7 не визнав себе винним у скоєнні вказаного злочину, а тому його необхідно звільнити від призначеного покарання, а не від кримінальної відповідальності взагалі, як помилково вважає адвокат.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Але суд на вказані вимоги Закону уваги не звернув та не звільнив ОСОБА_7 від призначеного покарання. Тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити, а саме слід вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 49, 74 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - задовольнити.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4