ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/183/20 Справа № 693/287/20 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора захисниківОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого, щодо підозрюваного:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді голови правління ПАТ «Монастирищенський машинобудівний завод», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий Монастирищенського ВП УВП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 15 березня 2020 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території парку «Подоський», що розташований по вул. Шевченка у м. Монастирище Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи намір на позбавлення життя ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя ОСОБА_11 , умисно наніс два удари ножем в область спини ОСОБА_11 однак свій злочинний намір направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Згідно довідки КНП «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області №155 від 16 березня 2020 року ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення лівої легені.

ОСОБА_9 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення 15 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, громадянину України, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, 16 березня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за ознаками: закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Орган досудового розслідування вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 15.03.2020 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2020 року;

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16.03.202року;

- даними протоколу допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- даними протоколів впізнання від 16.03.2020 року;

- постановами про визнання оглянутих предметів речовими доказами від 15.03.2020 року;

15 березня 2020 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_9 вину не визнав.

Метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й тримання під вартою згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий зазначав, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і в подальшому був розшуканий та затриманий працівниками поліції, не являється місцевим жителем, та проживає на території Монастирищенського району Черкаської області у зв`язку з перебуванням на роботі, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст. 177 КПК України та свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, існує ризик, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п.4, 5, 6 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у т.ч., міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у т.ч. наявність родини; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 спрямоване на позбавлення життя людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному злочину.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», яким зазначено, що слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності вказаних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог глави 18 КПК України, обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Орган досудового розслідування вважав, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_9 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції слідчий Монастирищенського ВП УВП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_10 та прокурор Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисники підозрюваного - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , заперечували проти обрання їхньому підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, оскільки вважають, що ризики, зазначені в клопотанні, не доведені. Додав, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має офіційне місце роботи, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

У судовому засіданні суду першої інстанції підозрюваний ОСОБА_9 підтримав позицію адвокатів.

Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2020 року, клопотання слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів.

Строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_9 , рахувати з 22 год. 30 хв. 15 березня 2020 року до 22 год. 30 хв. 13 травня 202 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:

1). Заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;

2). Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом.

3). Утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими.

4). Носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись з рішенням районного суду від 18.03.2020 року, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18 березня 2020 року, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 задоволено частково, скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

2. Постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання органу досудового розслідування - Монастирищенського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області у повному обсязі та застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування.

Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначених у клопотанні.

Вважає, що висновки суду з даного приводу не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та застосований щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 будучи обгрунтовано підозрюваним у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, який посягає на життя людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, після вчинення кримінального правопорушення з місця вчинення кримінального правопорушення зник і в подальшому був розшуканий та затриманий працівниками поліції, не являється місцевим жителем, та проживає на території Монастирищенського району Черкаської області у зв`язку з перебуванням на роботі, про вчинення злочину самостійно до поліції не повідомив, що свідчить про намагання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не усвідомив всієї тяжкості вчиненого протиправного діяння та наслідків злочину, а відтак може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Додає, що слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 мотивував рішення тим, що органом досудового розслідування не доведені ризики, передбачені п.п.1, 5 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду від 18.03.2020 року, адвокат ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Поновити строк оскарження ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020року.

2. Апеляцію захисника задовольнити, скасувати ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.202Ороку, а клопотання слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта ОСОБА_10 погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що ухвала Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020 року винесена не об`єктивно, з доведеними ризиками, без урахування думки потерпілого, урахування ризиків, без урахування особи підозрюваного, та тяжкості скоєння правопорушення.

Додає, що судом першої інстанції не враховано, те, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України спрямоване на позбавлення життя людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що перебуваючи на волі може вчинити інше правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

30.03.2020 року слідчий ознайомив потерпілого ОСОБА_11 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та з ухвалою Жашківського районного суду від 18.03.2020 року про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 повний текст якої оголошено 19.03.2020р. об 17.00 год., оприлюднено 25.03.2020року. В цей же день потерпілий ОСОБА_11 повідомив адвоката ОСОБА_15 про необхідність подати апеляційну скаргу на ухвалу Жашківського районного суду від 18.03.2020р. та ознайомив з даною ухвалою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, думку захисників, які діють в інтересах ОСОБА_9 та які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 подано слідчим за погодженням з прокурором, потерпілий та його представник не мають право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду вказаного клопотання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене та ту обставину, що по справі було призначено апеляційний розгляд, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020 року, якою застосовано запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у виді домашнього арешту, підлягає до закриття.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочинну діяльність.

Із досліджених колегією суддів матеріалів клопотання, а також пояснень прокурора у судовому засіданні, вбачається, що органом досудового розслідування не доведені ризики, передбачені п.п.1,5 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вбачається, що ОСОБА_9 має на утриманні двох малолітніх дітей, має офіційне постійне місце роботи, працюючи на посаді голови правління ПАТ «Монастирищенський машинобудівний завод», що свідчить про наявність соціальних зв`язків, а також по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставини, аналізуючи зібрані органом досудового розслідування матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 не потребує ізоляції від суспільства та вбачає можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що потерпілий та його представник не наділені правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ; апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту - без змін.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020 року, про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 18.03.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :