703/315/20
1-кп/703/388/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт, що надійшов з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Полтава, із середньо-технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2019 року за 2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
у присутності обвинуваченої ОСОБА_3
встановив:
ОСОБА_3 близько 11 години 06.11.2019 року, перебуваючи біля зупинки навпроти школи-колегіума № 3 по вулиці Перемоги у місті Смілі Черкаської області, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбала шляхом знахідки блістер з 10 таблетками «метадон», які залишила при собі зберігати для власного вживання. Цього ж дня об 11 годині 58 хвилин, перебуваючи навпроти будинку № 20 по вулиці Перемоги у місті Смілі Черкаської області, під час проведення огляду місця події у ОСОБА_3 було виявлено на вилучено блістер з таблетками «метадон», які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого становить 0,227 г.
Судом дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
27.01.2020 року прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2019 року, з одного боку та підозрюваною ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 у цьому провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації її дій за ч. 1 ст.309 КК України, обвинувачена зобов`язувалась беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі під час судового провадження, сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, відшкодувати судові витрати. Крім того, сторони узгодили покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки із встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, наслідки укладення, затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні злочину за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті та надала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості, проти затвердження якої не заперечувала.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначеного узгодженого сторонами угоди покарання.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченої є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості та, відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
За таких обставин, суд вбачає наявність усіх фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до статей 100,124 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.01.2020 року прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.112019 року, з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України, призначивши їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 785 грн. 05 коп.
Речові докази у провадженні: таблетки у кількості 8 штук, які передано до кімнати речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК Україні протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1