Справа № 449/401/20
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо обвинувачених:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, освіта середня, безробітний, одружений, військовозобов`язаний

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, освіта середня-спеціальна, безробітний, не одружений, військовозобов`язаний

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
Приблизно о 12 год. 25 березня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групи осіб намагались таємно викрасти 5 металевих стовпців з металевої огорожі Мерещівської філії І ступеня опорного загальноосвітнього навчального закладу «Перемишлянська загальноосвітня школа-гімназія І-ІІІ ступенів» Перемишлянської районної ради Львівської області (81242 вул. Івана Франка, буд. 75, с. Мерещів, Вовківська сільська рада, Перемишлянський район, Львівська обл.), однак не довели свій намір до кінця, оскільки їхні дії виявили місцеві мешканці.

Вартість викраденого майна відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи

№1/14 від 27 березня 2020 року становить 297 грн.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковано як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групи осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.І5, ч.2 ст.185 КК України.

На підставі ч.1 ст.471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 31.03.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розгляду обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.І5, ч.2 ст.185 КК України та зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях під час судового провадження.

Під час укладення угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 узгодили міру покарання останнім за вчинені ними кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.І5, ч.2 ст.185 КК України (з урахуванням ч.2 ст.56 та ч.1 ст.69 КК України), а саме: покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті годин.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання. При цьому прокурор, з огляду на обставини вчинення злочину, вважала за доцільним застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченим інше покарання, більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просили угоду про примирення, укладену між ними та представником потерпілого ОСОБА_6 затвердити і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просить суд затвердити угоду, зазначила, що жодних претензій до обвинувачених немає.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.І5, ч.2 Ст.185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим. Суд також враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а також враховує підтримання всіма учасниками кримінального провадження визначеної в угоді міри покарання (з урахуванням ч.1 ст.69 КК України) у вигляді громадських робіт.

Вислухавши прокурора, обвинувачених, представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000082 від 27.03.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.І5, ч.2 ст.185 КК України та з урахуванням ч.2 ст.56 та ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 200 (двісті ) годин громадських робіт.

Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000082 від 27.03.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.І5, ч.2 ст.185 КК України та з урахуванням ч.2 ст.56 та ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 200 (двісті ) годин громадських робіт.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1