Номер провадження 1-кп/201/1208/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

особи, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 16 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 16 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року призначене підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом.

У підготовчому судовому засіданні під час з`ясування анкетних даних особа, відносно якої складений обвинувальний акт, вказала свої анкетні дані, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пояснив, що жодних документів, що посвідчують його особу у нього не має. При цьому, пояснив, що народився у Компанієвському районі Кіровоградської області, по досягненню 16 років отримав паспорт у м. Таврійську Херсонської області у. У 2010 році віддав свій паспорт слідчому Жовтневого РВ, який розслідував відносно нього кримінальну справу. В подальшому після звільнення з місць позбавлення волі, він звернувся до слідчого із проханням повернути паспорт, проте останній повідомив, що не знає, де його паспорт. В 2015 році у нього викрали сумку із документами, а саме свідоцтвом про народження, копією ідентифікаційного коду, воєнним квитком. Він звертався до паспортного відділу з метою отримати паспорт, але йому відмовили, зазначивши, що він відсутній у базі. Зазначив, що повідомляв слідчого про те, що у нього відсутні будь-які документи, що посвідчують його особу. Вважав, що можливо проводити підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 стверджував, що є всі підстави для проведення підготовчого судового засідання і призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , особу якого встановлено у відповідному порядку. При цьому, надав копію довідки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на отримання паспорту, згідно якої в 2002 році ОСОБА_5 отримав паспорт, яка, на його переконання, є достатньою для встановлення особи обвинуваченого. Додав, що саме на підставі цієї копії довідки органом досудового розслідування встановлено особу обвинуваченого, як ОСОБА_5 . Також зазначив, що, якщо у суду є певні сумніви щодо особи обвинуваченого, необхідно направити запит до відповідного органу з метою перевірки даних, викладених у копії наданої ним довідки.

Потерпілий ОСОБА_4 вважав, що, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують особу обвинуваченого, є неможливим проведення підготовчого судового засідання, необхідно встановити особу останнього та перенести слухання справи.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали додані до нього, суд вважає, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Така позиція, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого через відсутність відповідних документів, що посвідчують особу ОСОБА_5 , відносно якого складений обвинувальний акт.

Так, дослідивши документи, надані прокурором у підготовчому судовому засіданні, зокрема, копію довідки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якої, за твердженням прокурора, органом досудового розслідування встановлено особу обвинуваченого, як ОСОБА_5 , і, яка, на його переконання, є достатньою для встановлення особи, суд дістається висновку, що такий документ не можна уважати документом, на підставі якого у встановлений законом спосіб встановлюється особа, виходячи з наступного.

Так, копія заяви на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на отримання паспорту, згідно якої зазначеною особою паспорт отриманий 28 лютого 2002 року, містить фото цієї особи станом на 2002 рік, тобто 17 років потому, що з об`єктивних обставин позбавляє суд можливості ідентифікувати особу обвинуваченого за цим фото.

Крім того, зазначена копія бланку надана без належного завірення компетентним органом, у якому вказаний бланк зберігається і який має повноваження завірити зазначений документ. При цьому, вказаний бланк містить лише відмітку «згідно з оригіналом», без зазначення дати її завірення, назви компетентного органу та прізвища, ім`я та по-батькові посадової особи.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не встановлено у законний спосіб особу відносно якої складений обвинувальний акт.

При цьому, доводи прокурора про необхідність направлення запиту суду до відповідного компетентного органу з метою перевірки даних, викладених у копії довідки на ім`я ОСОБА_5 на отримання паспорту є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки суд має діяти у межах своєї компетенції і не може переймати на себе повноваження органу досудового розслідування, адже саме на цей орган покладений обов`язок встановлення особи відносно якої проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яку повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення і відносно якої складено обвинувальний акт.

Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складений обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого, як у зв`язку із безпосередньою відсутністю відповідних документів, які б посвідчували особу обвинуваченого, так із підстав не надання таких документів стороною обвинувачення, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Окрім того, згідно ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт надсилається до суду разом з додатком у вигляді реєстру матеріалів досудового розслідування, який повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Тобто, виходячи з наведених вимог кримінального процесуального законодавства реєстр матеріалів досудового розслідування у обов`язковому порядку повинен містити достовірні, відповідні данні щодо усіх, без винятку, проведених під час досудового розслідування процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень та вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено процесуальний порядок корегування реєстру досудового розслідування під час здійснення судового провадження, внесення до нього змін або виправлень будь-ким.

Як вбачається із наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування разом із обвинувальним актом, заява про вчинення кримінального правопорушення прийнята 20 лютого 2019 року, в той час, коли відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 16 травня 2019 року, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України, яка передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, за таких обставин, суд позбавлений можливості проведення підготовчого провадження, а тому з метою недопущення порушення вимог ст. 28 КПК України щодо забезпечення проведення судового провадження у розумні строки, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 16 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 291 цього кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 16 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 30 хвилин 23 грудня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1