В И Р О К
Іменем України

20 грудня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000146 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

- 29.11.2002 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 03.03.2005 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20.03.2008 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 29.03.2010 Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 29.04.2014 звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять восьмого січня 2019 року близько 21 години у ОСОБА_4 , який перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, поєднане з проникненням у житло, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у цей же час та місці, пересвідчившись у відсутності поряд сторонніх осіб та контролю за його злочинними діями, керуючись корисливим мотивом, проник на подвір`я домоволодіння за вищевказаною адресою, де за допомогою заздалегідь принесеної із собою сокири, здійснив віджим металопластикового вікна та незаконно проник всередину будинку, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме 120 метрів силового мідного кабелю з ізоляцією ПВС 3*2,5 мм, вартістю 16 грн. 10 коп. за один метр, загальною вартістю 1932 грн., та 15 однакових латунних шарових кранів для подачі води, вартістю 99 грн. 68 коп. кожен, загальною вартістю 1495 грн. 20 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину втік, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3427 гривень 20 копійок.

Крім цього, 07.02.2019 близько 19 години у ОСОБА_4 , який перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення майна ОСОБА_6 , поєднане з проникненням у житло останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у цей же час та місці, пересвідчившись у тому, що поряд немає сторонніх осіб та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, проник на подвір`я згаданого домоволодіння, де аналогічним шляхом проник всередину будинку, звідки таємно, повторно викрав газову плиту потерпілого марки «АМІКА» вартістю 2640 грн., з якою з місця скоєння злочину втік, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2640 грн., а всього на загальну суму 6067 грн. 20 коп.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винними себе у вчинені згаданих діянь визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєних злочинах, іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.
За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, захисником та потерпілим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно та у повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану шкоду, думку останнього, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне повне відшкодування завданого збитку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи особу ОСОБА_4 , який працює у лісі, тобто зайнятий суспільно-корисною працею, вибачився перед потерпілим у суді, виключно позитивну характеристику обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, відсутність обтяжуючих покарання обставин, добровільне відшкодування обвинуваченим потерпілому завданої злочином шкоди, думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, а навпаки просив не позбавляти обвинуваченого волі, а також виконуючи вимоги ст. 50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених та виходячи із принципу гуманізму, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме обмеження волі.

При цьому суд вважає, що кримінальне покарання повинно бути з однієї сторони справедливим балансом між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони - такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Згідно ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого 2288 грн. 00 коп. витрат на залучення експертів під час проведення товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, відсутність передбачених ст.194 КПК України ризиків, суд вважає недоцільним обирати останньому будь-який запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-372, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання рахування з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. витрат на залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2019 на металеву решітку, металеву частину (піддон) від газової плити та сокиру.

Речові докази, а саме:

- металеву решітку та металеву частину (піддон) від газової плити - повернути потерпілому;

- сокиру знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: