Справа № 308/2916/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у судовому провадженні № 11-сс/4806/614/19, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 12. 2019 щодо ОСОБА_6 ..
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11. 12. 2019, у провадженні №11-сс/4806/614/19 з розгляду апеляційної скарги прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 12. 2019 щодо ОСОБА_6 , визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні апеляційного суду суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід у даному судовому провадженні, оскільки відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000171 від 11. 05. 2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України вбачається, що одним зі слідчих, визначених для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, є слідчий ОСОБА_7 , який доводиться йому близьким родичем.

Заслухавши пояснення судді ОСОБА_3 з приводу заявленого самовідводу, думку учасників судового розгляду, які підтримали заяву про самовідвід, перевіривши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейскої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04. 11. 1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародна-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 474/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

-2-

Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий, судя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський Суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Апеляційним судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за № 0000171 від 11.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, одним зі слідчих, визначених для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, є слідчий ОСОБА_7 , який згідно заяви судді ОСОБА_3 є його близьким родичем.

Таким чином, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, положення п. 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку, що з метою уникнення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів щодо об`активності судді під час розгляду даного судового провадження, а також забезпечення учасникам кримінального провадження право на справедливий суд, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у судовому провадженні за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2019 щодо ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

-3-

Керуючись ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8, 9, 22, 55, 64 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29. 06. 2004 №1906-ІУ, ст. ст. 21, 75, 81, 82, 405 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Судове провадження № 11-сс/4806/614/19, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 12. 2019 щодо ОСОБА_6 передати на повторний автоматизований розподіл для заміни судді ОСОБА_3 іншим суддею в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: