Справа №487/724/19
Провадження №1-кп/487/255/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, заявлене під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 р. за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 р. за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_7

12.02.2020р. до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, в якому він просив зобов`язати уповноважених осіб Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 надати прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 тимчасовтий доступ з можливістю подальшого вилучення (здійснення виїмки) копії висновку судово-психіатричної експертизи, що знаходиться у володінні прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вулиця Бузника, 14, каб. 13.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що в матеріалах клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 знаходиться висновок судово-психіатричних експертів КП "Одеський обласний центр психічного здоров`я" №80 від 30.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_7 на період часу, що відноситься до вчинення кримінального провадження, в якому він підозрюється, страждав на хронічне захворювання у формі "шизотипового розляду у примітивної особистості на тлі резідуально-органічної церебральної недостатності", що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. В даний час ОСОБА_7 також страждає на хронічне психічне захворювання в формі "шизотипового розладу у примітивної особистості на тлі резідуально-органічної церебральної недостатності". Не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також, з урахуванням його актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), ступеню суспільної небезпеки інкримінованого суспільно небезпечного діяння (злочин проти життя та здоров`я особи), ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (згідно ч. 5 ст. 94 КК). Вказаний висновок було досліджено під час судового розгляду.

Крім того, у кримінальному провадженні №0000006 наявний висновок судово-психіатричної експертизи №88 від 05.03.2019р., відповідно до якого ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає.

На думку прокурора, під час судового розгляду кримінального провадження виникла необхідність у тимчасовому доступі до висновку експерта №88 від 05.03.2019, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №00000006, що перебуває у володінні прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , оскільки зазначений документ має суттєве значення для встановлення психічного стану ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про тимчасовий доступ до документів.

Захисники ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що прокурор має можливість реалізувати свої процесуальні права без будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі ухвали суду на тимчасовий доступ, оскільки висновок експерта №88 від 05.03.2019 і так знаходиться у повному розпорядженні прокурора. Крім того, клопотання прокурора не відповідає вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України. Що стосується доказового значення документу з кримінального провадження №0000006 у данному кримінальному провадженні, то матеріали проведеної в одному кримінальному провадженні експертизи не мають жодного доказового значення для іншого, про що неодноразово висловлював свою позицію Миколаївський апеляційний суд.

ОСОБА_7 та його законний представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, підтримавши позицію захисників.

Представник потерпілих ОСОБА_4 просив клопотання прокурора задовольнити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до принципу презумпції психічного здоров`я людини кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України (ст. 3 Закону України "Про психіатричну допомогу").

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тимчасовий доступ до речей і документів має на меті забезпечити можливість формування правової позиції сторін кримінального провадження.

Крім того, в ч. 4 ст. 132 КПК України зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі й документи, які можна використати під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Тобто в цьому випадку можна говорити про добровільне видавання речей і документів. Залежно від обставин кримінального провадження сторони самі визначають порядок отримання доступу до речей і документів: на підставі судового рішення чи добровільний.

За положеннями ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 р. за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні стороною обвинувачення був наданий висновок судово-психіатричних експертів №80, за наявності якого існували підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. У вказаному документі надана оцінка індувідуально-психологічним особливостям ОСОБА_7 , зроблений висновок щодо наявності у ОСОБА_7 психічних та поведінкових розладів під час інкримінованого йому органом досудового розслдіування діяння (початок січня 2018 - квітень 2018).

Крім того, в прокуратурі Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 (м. Миколаїв, вул. Бузника, 14, каб. 13) знаходиться кримінальне провадження №0000006 від 09.01.2019р. Прокурор в судовому засідання посилався на наявність висновку №88 від 05.03.2019, який знаходиться в матеріалах зазначеного кримінального провадження, і за цим висновоком експертів ОСОБА_7 на хронічні психічні захворювання не страждає і не страждав. Цей висновок наданий після направлення до суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000045 від 03.01.2019 р. за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

До клопотання про тимчасовий доступ до документів долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 09.01.2019 було зареєстроване кримінальне провадження №0000006 за ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин, що можут свідчити про вчинення кримінального правопорушення: на початку січня 2018 року ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою, під приводом створення спільного підприємства заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 50000 євро.

Таким чином, обидва висновки у двох кримінальних провадженнях, на які посилався прокурор, стосуються психічного стану ОСОБА_7 в період: початок січня 2018 - квітень 2018, тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння і кримінального правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_7 стороною обвинувачення.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру є, зокрема, наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього.

Таким чином, з урахуванням положень ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, з огляду на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, беручи до уваги, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає, що клопотання прокурора про тимчасовий доступ до висновку судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 131, 132, 159, 160, 163, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 надати прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000006 від 09.01.2019р. з можливістю зробити копію висновку судово-психіатричної експертизи №88 від 05.03.2019р., що знаходяться у володінні прокуратури Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 (м. Миколаїв, вул. Бузника, 14, каб. 13).

Встановити строк дії ухвали до 28.05.2020р.

Роз`яснити положення частини 1 статті 166 КПК України, відповідно до якої, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 30.05.2019р.

Головуючий ОСОБА_1