гСправа № 187/1905/19 Провадження №1-кп/0187/90/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000568 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не одружений, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

23.10.2019 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні комунального закладу «Територіального центру» розташованого за адресою: проспект П.Калнишевського, 74, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, де реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефоном марки «SAMSUNG» модель SM-J100H/DS вартістю 1077 гривень 67 копійок, який знаходився на столі робочого кабінету комунального закладу «Територіального центру».
У подальшому, ОСОБА_3 , поклав даний телефон до кишені своєї куртки та втік з місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Після оголошення обвинувачення неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю. Пояснив, що він дійсно 23.10.2019 близько 12 години прибув до приміщення КЗ «Територіального центру» з метою здійснення продажу окулярів, реалізацією яких він займається. Зайшовши до одного з кабінетів та запропонувавши свої послуги він помітив на столі мобільний телефон. Вважаючи, що його ніхто не бачить, він взяв даний телефон та вийшов з вказаного приміщення. Щойно він вийшов, до нього підбігла якась жінка, яка вказала на вчинену ним крадіжку. Він відразу зізнався та повернув вказаний телефон.
Шкодує про вчинене та щиро розкаюється.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.
Так, відповідно до заяви про злочин ОСОБА_7 від 23.10.2019, вона просить притягнути до відповідальності особа що викрала її мобільний телефон.
23.10.2019 проведено огляд місця події, а саме, приміщення комунального закладу «Територіального центру» розташованого за адресою: проспект П.Калнишевського, 74, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області та зафіксовано обставновка в ньому, що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього.
Згідно висновку експерта № 19/12.1/1207 від 25.10.2019 ринкова вартість мобільний телефоном марки «SAMSUNG» модель SM-J100H/DS становить 1077,67 грн.
При вирішення питання про допустимість та належність досліджених судом доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який звертав увагу, що щодо оцінювання доказів на предмет їх належності та допустимості це виключно прерогатива судів (Шабельник проти України), а порядок збирання доказів має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме праву на свободу та особисту недоторканість, повагу до приватного та сімейного життя статті 5 та 8 Конвенції.
Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенн «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У суду відсутні будь-які сумніви в достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій, фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України), а також положення ст. 103 КК України та ст.ст. 485, 487 КПК України, які визначають особливості призначення покарання неповнолітньому та правила кримінального провадження щодо неповнолітніх. При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.
Судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, інші обставини, зокрема дії обвинуваченого після вчинення злочину.
Так, підсудний має неповну середню освіту, не одружений та утриманців не має, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, вперше вчинив злочинів, який відноситься до категорії середньої тяжкості, має задовільний стан здоров`я. За попереднім місцем навчання Професійно-технічне училище № 6 м. Дніпро характеризується позитивно. Зі слів підсудного він працює та має постійний дохід не менше 200 грн. щодня.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, складеної старшим інспектором АНД РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 можливо призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу так як він працює отримуючи постійний достатній дохід, та призначення йому покарання у виді штрафу не буде для нього надмірним тягарем, що приведе до невиправної шкоди особі обвинуваченого, а матиме наслідком його перевиховання.

Відповідно до ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахування особи обвинуваченого, думки законного представника, думки сторони обвинувачення та досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, з врахуванням положень ст. 102 КК України, у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 628,04 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.
Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) на користь держави.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель SM-G313НN, вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1