Справа № 474/275/20
Провадження №1-кп/474/79/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( на підставі угоди про визнання винуватості)
28.05.20 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянуши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000084 від 10.03.2020 р. з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка, Миколаївської області гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
У вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ;
обвинувачений ОСОБА_3 ;
захисник - ОСОБА_5 ;
без участі потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
08.03.2020 р., близько 23 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету та умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає за допомогою молотка, який знаходився поруч з вхідними дверми, відчинив навісний замок та проник до приміщення житлового будинку звідки таємно викрав належний ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «HONOR 7А» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_4 , спричинивши потерпілому збитки на загальну суму 1475 грн.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
29.04.2020 року між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторони досягли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 , надав письмову згоду прокурору Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до вимог абзацу 5 ч.4 ст.469 КПК України на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_3 .
В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 , не з`явився, звернувся з письмовою заявою про затвердження угоди про визнання винуватості у його відсутність, відповідно до якої суд, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження, які не заперечували проти цього, протокольною ухвалою прийняв рішення про проведення підготовчого судового засідання з розгляду питання про затвердження угоди у відсутність потерпілого.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
ОСОБА_3 , беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вище вказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (обмеження в оскарженні вироку), наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України (можливість скасування вироку), розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України ( в т. ч. на судовий розгляд, під час якого прокурор повинен довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, на допит під час такого розгляду свідків, подання доказів), характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримав угоду, як таку що укладена в інтересах обвинуваченого.
Сторони вказали, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, згідно до ч.2 ст. 473 КПК України, щодо обмеження в праві на оскарження вироку.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, та що її умови відповідають вимогам ст. 472 КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 29.04.2020 р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором Врадіївського відділення Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю його захисника ОСОБА_5 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином.
Враховуючи приписи ст. 374 КПК України, оскільки обвинуваченому на стадії досудового розгляду не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
На підставі п. 5. ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази: мобільний телефон марки «HONOR 7А» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , підлягає залишенню останньому як власнику (законному володільцю).
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2020 року укладену між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від призначеного покарання з випробуванням, при умові якщо він на протязі іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , обов`язки в період випробувального терміну:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки «HONOR 7А» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , повернути останньому як власнику (законному володільцю).
Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому, захиснику.
Суддя ОСОБА_1