Справа № 149/11/20
Провадження №11-кп/801/626/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 11.09.2019, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.03.2020, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, розлученого, на утриманні діти 2005, 2007 р.н., проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні на загальну суму 2198 грн 14 коп.
Речові докази: транспортний засіб «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які передані представнику АПНВП «Візит» - повернуто користувачеві АПНВП «Візит».

Судом визнано доведеним, що 10.09.2019 приблизно о 23:30 год ОСОБА_8 на технічно справному, відповідно до висновку експерта № 568 від 22.10.2019, транспортному засобі навантажувачі телескопічному марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності АТ КБ «Приватбанк», рухався правою стороною вказаного транспортного засобу по узбіччю дороги вул. Центральної у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області у напрямку с. Тараски Хмільницького району Вінницької області. В цей час на узбіччі дороги вул. Центральної, перед перехрестям вул. Центральна та Шевченка в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, спиною до транспортного засобу навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» під керуванням ОСОБА_8 знаходився потерпілий ОСОБА_10 . Під`їжджаючи до вказаного перехрестя, ОСОБА_8 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та який згідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулює питання організації руху та його безпеки, усвідомлюючи факт порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та легковажно розраховуючи на їх відвернення, перед зміною напрямку руху не врахував дану дорожню обстановку, не впевнився у безпечності перестроювання із зміною напрямку руху та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив перестроювання вказаного транспортного засобу шляхом виїзду на узбіччя дороги вул. Центральної у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, де перебував потерпілий, чим здійснив наїзд на останнього.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 824 від 19.12.2019 в даній дорожній обстановці дії водія транспортного засобу навантажувача телескопічного марки «MANITOU MLT 735-120 TLSU» ОСОБА_8 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху та в ситуації, яка склалась, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди забезпечувалась відповідністю його дій вимогам вищевказаної норми Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 164 від 11.12.2019 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму тазу (двосторонні переломи тазових кісток; розрив очеревини; внутрішньо черевну кровотечу; гематоми м`яких тканин тазу; розрив уретри), яка за своїм характером належить до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечна для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричинила б загрозливі для життя явища і котра без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчується чи могла закінчитися смертю; відкриту тупу травму правого гомілково-степеневого суглобу (скальпована рана; перелом медіальної кісточки правої великогомілкової кістки) та перелом правої п`яткової кістки, які за своїм характером належать до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні більш як (21 день.).
В апеляційних скаргах:
-прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. У резолютивній частині вироку вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання на виконання вироку.
- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду, просить його змінити в частині призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_8 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Вказує, що в судовому засіданні не взято до уваги дані про особу та обставини, що пом`якшують покарання , а саме щире каяття, те, що обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, а також, що на його утриманні знаходиться двоє дітей та батьки пенсійного віку.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника та задоволення апеляційної скарги прокурора з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів та не оспорюються в апеляційній інстанції.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України відповідає встановленим у кримінальному провадженні обставинам.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, часткове визнав вину, після події зник з місця ДТП та після прибуття працівників поліції через паркан залишив місце проживання, не вжив ніяких заходів щодо відшкодування завданої ним шкоди здоров`ю потерпілого.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 у відповідності до ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.
Покарання ОСОБА_8 , призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, є правильним, і підстав для зміни вироку суду у цій частині не вбачається.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано врахував позицію потерпілого щодо призначення суворого покарання, відсутність активної позиції обвинуваченого по відшкодуванню шкоди потерпілому ОСОБА_10 , а також грубе порушення ОСОБА_8 вимог ПДР, які потягнули за собою тяжкі наслідки.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо не врахування судом пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає безпідставним.
З урахуванням того, що обвинуваченому призначено покарання відповідно до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 ст. 75 КК України.
Захисник ОСОБА_7 не навів жодних доводів щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що покарання у виді 3 років позбавлення волі є таким, що відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження.
Разом з тим є слушними доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.
Проте суд першої інстанції не вірно визначив початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , не зазначивши, що затримання повинно відбуватись саме на виконання вироку суду. Оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не обирався, то початок строку відбування покарання має рахуватись з моменту затримання його на виконання вироку суду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.03.2020 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, змінити.
В резолютивній частини вироку вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання на виконання вироку.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді