Справа №766/1846/20
н/п 1-кс/766/1248/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , а саме на будинок розташований за адресою6: АДРЕСА_1 .
Обґрунтування клопотання:
Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000371 за ч.3 ст. 190 КК України, по факту незаконного заволодіння приватним будинком в м Херсоні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власники будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14.12.2016 року видали довіреність, посвідчену акредитованим нотаріусом графства Лос Анджелес Даніелом Лерман, на право розпоряджатись зазначеним будинком ОСОБА_7 .

12.12.2017 року ОСОБА_7 передоручає право розпоряджатися будинком АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

09.10.2019 року ОСОБА_4 придбав будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_9 , від імені якого діяв ОСОБА_10 на підставі довіреності посвідченої Консулом Консульства України в Гданську Республіки Польща ОСОБА_11 від 04.10.2019р.

Також встановлено, що ОСОБА_7 з 03.11.2017 року знаходиться в місцях позбавлення волі за скоєння злочинів передбачених ч.2. ч.3 ст. 185 КК України, і 12.12.2017 року перебував у ПВК № 90 в м. Херсоні.

З моменту затримання відвідувачів у ОСОБА_7 не було, нотаріус ОСОБА_12 його не відвідувала, що підтверджується листом з ПВК 90 за № 28/1.1-12027 від 26.11.2019 року.

В ході допиту ОСОБА_7 встановлено, що з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він не знайомий та раніше ніколи не зустрічався. Довіреність від їх імені на право розпоряджатись будинком АДРЕСА_1 не отримував, та нікому не передоручав. З ОСОБА_8 не знайомий та ніколи не зустрічався.

В м. Херсоні останній раз був у 2013 році, тоді ж й передав свій паспорт громадянина України на зберігання малознайомій жінці на ім`я ОСОБА_13 , яка мешкала в мікрорайоні «Шуменський» м. Херсон.

Усі зазначені факти свідчать про підробку довіреностей, або документів, на підставі яких її було видано.

Так, будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, і те, що не незастосування заборони на розпорядження, реєстрацію, перереєстрацію даним майном може призвести до його подальшого незаконного продажу чи перереєстрації на третіх осіб, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна у судове засіання викликався, але не з`явився.

Мотивація суду:

Дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Будинок, на який слідчий просить накласти арешт, за версією органу досудового розслідування був відчуджений без відома власників з грубим порушенням чинного законодавства. Будинок відчуджувався неодноразово на підставі довіреностей, які не могли бути посвідчені у визначеному законом порядку. Зокрема, на час видачі довіреності на розпорядження будинком ОСОБА_7 , останній перебув у ПВК №9- м. Херсона і згідно його показів, як свідка, довіреності на розпорядження майном йому не видавалася.

За вказаних обставин існує висока ймовірність того, що й інші довіреності є підробленими. На існування цієї обставини вказує факт доручення та передоручення прав на даний будинок до інших третіх осіб.

Подальше відчудження будинку ускладнить його повернення і знівелює суть кримінального провадження, яке в даному випадку спрямоване на встановлення вини осіб у неправірному відчудженні майна (будинку), а відповідно і на захист ( ОСОБА_7 ) від кримінального правопорушення, що відповідно до ч.2 КПК України є завданням кримінального провадження .

Тому метою накладення арешту є забезпечення збереження речового доказу (будинку), що і є предметом в рамках даного кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Так слідчий суддя враховує, що нерухоме майно не вилучається у власника, не забороняється користування будинком, арешт спрямований на забезпечення збереження предмету злочину (як речового доказу).

Суд роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для досягнення якої накладається арешт, сторони кримінального провадження мають право звернутися із заявою про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,слідчий суддя

постановила :

Клопотання слідчого задовольнити:

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1