КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суд Київської області від 22 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про скасування рішення про підозру у кримінальному провадженні № 0002153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що наведені у скарзі адвоката доводи стосуються перевірки доказів по суті, що здійснюється на стадії судового розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити, рішення слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 від 11 жовтня 2019 року щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 скасувати та зобов`язати уповноважену особу Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню про оголошення підозри ОСОБА_7 .
Як зазначає захисник, ОСОБА_7 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, підозру у якому йому повідомили.
Захисник вказує, що у кримінальному провадженні № 0002153 відсутнє процесуальне рішення керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про створення групи прокурорів чи про визначення прокурора в даному кримінальному провадженні. В наявній в матеріалах кримінальної справи постанові про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06 травня 2019 року станом на 11 грудня 2019 року відсутній підпис керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Оскільки вказані прокурори керівником органу прокуратури не призначались у склад групи прокурорів, а в постанові відсутній підпис керівника органу прокуратури, вказані прокурори не мали права здійснювати будь які процесуальні та слідчі дії з 06 травня 2019 року по 11 грудня 2019 року включно, однак прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 погодив 11 жовтня 2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 .
Також, на думку сторони захисту, обґрунтованість підозри не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки експертом не було встановлено розміру матеріальних збитків.
Крім того, захисник звертає увагу на ознаки підробки трьох протоколів, а саме в протоколі затримання особи від 27 вересня 2019 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 липня 2019 року та протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 липня 2019 року підписи виконані від імені ОСОБА_10 різними особами, згідно висновку експерта №59/19.
За таких обставин, як вважає апелянт, підозра, яка вручена ОСОБА_7 , про вчинення злочину ч.2 ст. 194 КК України не може вважатись обгрунтованою та має бути скасована.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив про її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0002153 від 06 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
11 жовтня 2019 року старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002153 від 06 травня 2019 року та встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України склав повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Згідно повідомлення старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 11 грудня 2019 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002153 від 06 травня 2019 року завершенота відкрито сторонам матеріали кримінального провадження.
12 грудня 2019 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру, яка згідно відтиску печатки Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла до суду 13 грудня 2019 року .
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суд Київської області 22 січня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про скасування рішення про підозру у кримінальному провадженні № 0002153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді в частині того, що наведені у скарзі адвоката доводи стосуються перевірки доказів по суті, що здійснюється на стадії судового розгляду.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 11 жовтня 2019 року, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 не підтверджується матеріалами кримінального провадження, та про те, що експертом не було встановлено розміру матеріальних збитків, а протоколи затримання особи, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками містять ознаки підробки, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.
На підставі викладеного, висновок слідчого судді про недоведеність заявником того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ґрунтується на вимогах Закону.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суд Київської області від 22 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування рішення про підозру у кримінальному провадженні № 0002153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1191/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1