Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/424/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.04.2020 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, з професійно-технічною освітою, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, військовозобов`язаному, не маючому дітей, раніше судимому:
- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.07.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. В силу ст. 89-91 КК України має не зняту і не погашену судимість,
обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 7 квітня 2020 року до 5 червня 2020 року включно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.04.2020 року, ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 7 квітня 2020 року до 5 червня 2020 року включно.

Органом досудового слідства, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у тому, що він 15 квітня 2018 року близько 14 години 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на території автовокзалу міста Олександрія, розташованого за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Садова 10, на платформі № 1 помітив пасажирський автобус ПАЗ 627М з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , маршруту № 634 «Олександрія-Микільське», в салоні якого знаходились пасажири. В подальшому ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне збагачення, зайшов до салону вище вказаного автобуса, виявив жіночу сумку, яка була прикріплена зсередини салону автобусу до водійських дверей. Реалізуючи свій злочинний намір та корисливий мотив, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю водія автобуса ОСОБА_9 , відкрито для пасажирів автобусу та в подальшому для водія, викрав із сумки, яка була прикріплена до внутрішньої сторони водійських дверей автобуса, грошові кошти в сумі 195 гривень, що належали ОСОБА_9 .
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_8 вибіг із салону автобуса, та не реагуючи на зауваження з боку сторонніх осіб та пасажирів автобусу, прагнучі довести свій злочинний намір до кінця, почав бігти в бік перехрестя вулиць Григорія Сокальського (колишня назва Карла Лібктнехта) та вулиці Григорія Усика (колишня назва Червоноармійська) де і був затриманий водієм автобуса ОСОБА_9 та пасажиром вищевказаного автобусу.

Прокурором ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ..

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 9 квітня 2020 року. Підставою для обрання судом запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 було те, що він є раніше судимим за злочин проти власності, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності, вчиненого в період іспитового строку, не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем реєстрації практично не проживає, стверджує, що на час затримання протягом двох років проживав у м. Києві у приміщенні, яке було надане йому роботодавцем, у якого він працював без офіційного оформлення трудових відносин, двічі виїздив за межі України, знаючи про оголошення підозри у кримінальному провадженні та в період іспитового строку за попереднім вироком.
Суд врахував, що 22.06.2018 року постановою старшого слідчого Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_11 досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено, оголошено розшук ОСОБА_8 . Після оголошення підозри ОСОБА_8 зник з місця постійного проживання, неодноразово перетинав державний кордон. 25.06.2018 року, 15.05.2019 року та 27.11.2019 року ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Врахував, що на цей час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також враховано відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт у зв`язку із надзвичайною ситуацією в Україні, оскільки його батьку ОСОБА_12 потрібна допомога та піклування, оскільки він пенсійного віку, проживає сам та має хвороби.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 які підтримали апеляцію обвинуваченого, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №398/346/20, в провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001271 від 16 квітня 2018 року, стосовно ОСОБА_8 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

07.04.2020 року в судовому засіданні вирішувалося клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №398/346/20, 07.04.2020 року в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, з обґрунтуванням доцільності продовження даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 є раніше судимим за злочин проти власності, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності, вчиненого в період іспитового строку, не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем реєстрації практично не проживає, стверджує, що на час затримання протягом двох років проживав у м. Києві у приміщенні, яке було надане йому роботодавцем, у якого він працював без офіційного оформлення трудових відносин, двічі виїздив за межі України, знаючи про оголошення підозри у кримінальному провадженні та в період іспитового строку за попереднім вироком.
Крім того, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції правильно враховано, що 22.06.2018 року постановою старшого слідчого Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_11 досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено, оголошено розшук ОСОБА_8 . Після оголошення підозри ОСОБА_8 зник з місця постійного проживання, неодноразово перетинав державний кордон. 25.06.2018 року, 15.05.2019 року та 27.11.2019 року ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, колегією судді не встановлено.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.
Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.
Також колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо його батька ОСОБА_12 , якому потрібна допомога та піклування, оскільки він пенсійного віку, проживає сам та має хвороби. Дані доводи не підтверджено ні обвинуваченим ні його захисником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Крім того при цьому колегія суддів враховує наявність обґрунтованих ризиків, які продовжують існувати, передбачених ст.177 КПК України.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.04.2020 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 7 квітня 2020 року до 5 червня 2020 року включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4