21.05.2020
справа № 642/2483/20
провадження № 1кп/642/609/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2020 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт №0000240 від 27.01.2020 у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов вищезазначений обвинувальний акт.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 був обраний у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15.05.2020 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявив клопотання продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілі надали суду письмову заяву з проханням провести підготовче судове засідання за їх відсутності.
Обвинувачений та його адвокат в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо призначення обвинувального акту до розгляду. Адвокат заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві з тих підстав що в ньому невірно зазначені анкетні данні обвинуваченого. Заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу посилаючись на недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Адвокат заявив про неможливість розгляду клопотання оскільки його не перекладено на грузинську мову. Також заявив клопотання в якому зазначив що потрібно зменшити суму застави яку визначено судом при обранні запобіжного заходу.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 кримінально-процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова.
Клопотання адвоката щодо необхідності повернення обвинувального акту прокуророві за невідповідності анкетних даних обвинуваченого тим що вказані і обвинувальному акті судом визнається непереконливим, оскільки анкетні данні вказуються з офіційних документів наявних у органів досудового слідства. Ці данні в наступному можуть уточнюватися як прокурором шляхом подання зміненого обвинувачення так і судом після дослідження відповідних доказів в судовому засіданні під час судового слідства.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що закінчується двомісячний строк дії попередньої ухвали суду щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, ризики, які були враховані судом під час обрання такої міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого не зникли, а саме останній перебуваючи на волі може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, а також переховуватися від суду.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилались на відсутність ризиків, зазначених прокурором та недотриманні прокурором закону щодо перекладу клопотання на грузинську мову.
Дослідивши матеріали кримінального провадження в частині заявленого клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відноситься до тяжкого злочину.
Згідно матеріалів справи, дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, закінчується 03.06.2020 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального
правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,
обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він
підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного
проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо
вони застосовувалися до нього раніше;
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, не працював, не має визначеного місця реєстрації та проживання, у зв`язку з чим слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова виносилась ухвала про взяття його під варту, запобіжний захід у подальшому був продовжений, даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, погіршення стану його здоров`я суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.
За таких обставин суддя вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, оскільки на даний час розгляд справи ще не розпочатий, потерпілі та свідки у справі не допитані, а також переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу потерпілих на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.
Зауваження захисту щодо необхідності перекладу клопотання на грузинську мову судом визнається необґрунтованим оскільки на досудовому слідстві обвинуваченому обирався запобіжний захід з дотриманням права на перекладача і ніяких заяв з цього приводу захистом зроблено не було. З огляду на положення ст. 331 КПК України можливо зробити висновок що питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу може бути ініційовано і самим судом що не потребує складання будь-якого перекладу. На дотримання вимог визначених рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 прокурором подано відповідне клопотання, яке заздалегідь вручено учасниками провадження , в тому числі і обвинуваченому якому забезпечено участь як захисника так і перекладача. Таким чином ніякого порушення права на захист стороною захисту не доведено.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокуророві відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні на 25.06.2020 рік на 11-00 годину.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу залишити без задоволення.
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП У ДПС України Харківської області №27 м. Харкова строком на 60 днів, тобто до 18.07.20 року включно.
Про місце та час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, потерпілих, захисника, перекладача.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1