Справа № 127/8321/19
Провадження №11-кп/801/477/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2020 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниці,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь держави, процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1729 від 13.11.2018 в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату і час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб - опій ацетильований, який зберігав при собі без мети збуту.

Після цього, 17.08.2018 приблизно о 16:00 год., працівниками Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області під час несення служби по охороні громадського порядку біля буд. 10, що по вул. Замостянській, в м. Вінниці, було зупинено ОСОБА_7 , який з добровільної письмової згоди при проведенні огляду видав із своєї сумки пластмасовий шприц ємністю 10 мл. із прозорою рідиною коричневого кольору.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1729 від 13.11.2018 надана на експертне дослідження прозора рідина світло-коричневого кольору, об`ємом 6,0 мл., що знаходиться у одноразовому медичному шприці, ємністю 10 мл., який упакований у спеціальний полімерний пакет НПУ ГСУ за № 0014022, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою (у перерахунку на суху речовину) 0,300 г.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині визначення міри покарання, призначивши більш мяке покарання, не повязане з позбавленням волі. Просить взяти до уваги його щире каяття, сприяння слідству, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю, зазначив, що встановлені та викладені у вироці фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідають дійсності, просив не позбавляти його волі, врахувати щире каяття, та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки шкоди своїми діями ні кому не спричинив, придбав наркотичний засіб для власного вживання, в даний час працевлаштований, має на утриманні троє малолітніх дітей, підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 ; міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги ОСОБА_7 , просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 -слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким із учасників судового засідання не оскаржується, зокрема, в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Апеляційний суд приходить до переконання, що висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який вони засуджені, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим та законним.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог закону, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування вироку, не встановлено.

Разом з тим, апеляційний суд переконаний, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_7 в частині необхідності призначення більш мякого покарання.

Суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини, що стосуються особи обвинуваченого.

Всебічна оцінка даних про особу винного є однією з важливих передумов можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Перш за все необхідно враховувати соціально значиму поведінку винного до і після вчинення злочину, а також окремі якості чи інші особливості його особистості.

Обвинувачений в ході апеляційного розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочині за ч.1 ст.309 КК України визнав в повному обсязі, шкодує про скоєне, вибачився за свої неправомірні дії, щиро каявся.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою.

З огляду на наведене вище апеляційний суд вважає ,що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у скоєному щиро розкаявся, шкоди даним кримінальним правопорушенням державі або іншим особам не завдано. Крім того, суд бере до уваги позитивну характеристику з місця реєстрації та наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також той факт, що ОСОБА_7 перебуває з 04.09.2018 на обліку лікаря-нарколога, працевлащтований, подав відповідну довідку ФОП.

Посткримінальна поведінка ОСОБА_7 засвідчує про його каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнав свою провину, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою.

Зважаючи на обставини даної справи в сукупності, покарання ОСОБА_7 у виді арешту є надто суворим і його застосування потягне за собою порушення засад виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, оскільки це поставить в складне становище сім`ю обвинуваченого,зокрема малолітніх дітей, він втратить роботу, як єдине в сім`ї джерело доходу, що на переконання суду не відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості (ст.65 КК України).

ОСОБА_7 , даючи пояснення в апеляційному суді та в останньому слові, щиро каявся та просив вибачення із приводу скоєного та зробив належні висновки за час досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, суд враховує тяжкість вчиненого злочину (середньої тяжкості), виключно позитивні характеризуючі дані про особу обвинуваченого, у якого є міцні соціальні зв`язки, відсутність обтяжуючих покарання обставин,

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета : не лише кара за скоєне, а і виправлення засуджених і запобігання вчиненню нових злочинів.

Судова колегія визнала, що перебування обвинуваченого на волі не спричинить небезпеки для оточуючих, поведінка після скоєного свідчить про його виправлення і тому немає необхідності ізолювати ОСОБА_7 від суспільства, що дає підстави для призначення ОСОБА_7 більш мякого покарання , передбаченого санкцією ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст..ст. 404, 405, 408, 409, 413, 419 КПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання -змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисяча двадцять) гривень.

В решті- вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: