Єдиний унікальний номер судової справи 932/5814/20-к
Номер провадження 1-кс/201/1803/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження № 0001027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001027, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року.

Подане на розгляд клопотання слідчого, яке погоджено із прокурором вмотивовано, тим, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлені слідством час та місці придбав невстановлену кількість, однак не менше 15, 1201 г особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс з метою збуту, яку розпочав зберігати за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого збуту. 19 травня 2020 року у період з 07 години 05 хвилин по 09 годину 08 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено пластикову пляшку та 2 скляних банки з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, 2 паперових згортки маса яких відповідно висновку експерта становить 14,6942 г та 3,4086 відповідно, що є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 12, 1040 г та 3, 0161 г, ростки коноплі.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року за № 0001027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України.

19 травня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що складено відповідний протокол із зазначенням дати та часу фактичного затримання 07 годин 05 хвилин 19 травня 2020 року.

19 травня 2020 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку слідчого, що погоджено із прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, у зв`язку із чим, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх доводів посилався на наявність зібраних органом досудового розслідування вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення та наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, а тому, на переконання прокурора, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має офіційного місця роботи, джерела доходу, дружини та дітей.

Також на підтвердження наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема, наявності у підозрюваного мети збуту наркотичних засобів, прокурор стверджував, що під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 поряд із іншим також виявлено та вилучено обсяг речовини, яка, на його переконання, є наркотичним засобом, однак, органом досудового розслідування вилучений обсяг речовини не направлений для дослідження експерту через брак часу для проведення відповідної експертизи та отримання висновку експерта до розгляду клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи це клопотання необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону. По-перше, посилався на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема, зауважив, що прокурором взагалі не надано жодних доказів на підтвердження наявності у його підзахисного умислу на збут наркотичних засобів. При цьому, зазначив, що дійсно його підзахисний вживає наркотичний засіб канабіс у медичних цілях, так як страждає на епілепсію, вилучений під час обшуку наркотичний засіб зберігав для особистого вживання без мети збуту. Звернув увагу суду на кількість вилученого наркотичного засобу, яка не є великим розміром. По-друге, вважав, що заявлені прокурором у клопотанні ризики є недоведеними, на підтвердження існування цих ризиків прокурором не надано жодних доказів. При цьому, зауважив, що його підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає із батьками та рідним братом, працює без офіційного оформлення, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зав`язків, страждає на епілепсію внаслідок тяжких черепно-мозкових і на даний час оформлює другу групу інвалідності. На підтвердження своїх доводів надав оригінали відповідних медичних документів. За таких обставин просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_4 у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків та відсутність у клопотанні альтернативи запобіжного заходу. При цьому, зауважив, що прокурором не наведено жодних обставин, які б могли свідчити про наявність у його підзахисного мети збуту наркотичних засобів, як то, кількість вилученого канабісу, спосіб його розфасування тощо. За таких обставин просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю підтримав позицію своїх захисників та заперечував проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що винним себе за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України визнає частково та не заперечує той факт, що дійсно за місцем свого проживання вирощував та зберігав наркотичний засіб канабіс, який вживав шляхом куріння у медичних цілях, так як унаслідок неодноразових тяжких черепно-мозкових травм страждає на епілепсію, а вживаний ним наркотичний засіб зменшує періодичність епілептичних приступів. Вказав, що зберігав канабіс для особистого вживання без мети збуту. Додав, що проживає за місцем своєї реєстрації разом з батьками та рідним братом, працює без офіційного оформлення, поки не має дружини і дітей, адже через захворювання на епілепсію, яким він страждає, складно створити сім`ю і отримати офіційну роботу. Просив врахувати наведені ним обставини та не застосовувати такий суворий запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданими до клопотання обґрунтуваннями, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підтвердження доводів, викладених у клопотанні, зокрема, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, прокурором надані витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 травня 2020 року; постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 19 травня 2020 року; протокол обшуку від 19 травня 2020 року, з якого встановлено, що 19 травня 2020 року під час проведення за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 санкціонованого обшуку виявлено та вилучено пластикову пляшку та 2 скляних банки із речовиною зеленого кольору, 2 паперових згортки із речовиною зеленого кольору, горщики із ростками коноплі; висновок експерта № 19/104-8/2444 від 19 травня 2020 року за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого верхівкові частини рослин зелено-коричневого кольору та подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться у наданих для дослідження 2 паперових згортках масами 14, 6942 г та 3, 4086 г відповідно, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 12,1040 г, 3,0161 г; а також протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виходячи з яких слідує, що останні були присутніми у якості понятих при проведенні обшуку та підтвердили обставини, викладені у протоколі цього обшуку.

Оцінюючи надані прокурором матеріали на підтвердження обґрунтованості підозри слідчий суддя приходить до висновку, що така підозра саме за кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України є необґрунтованою, оскільки прокурором не надано та відповідно не наведено достатнього обсягу доказів на підтвердження наявності у підозрюваного ОСОБА_6 умислу на збут наркотичних засобів.

Так, по-перше, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що виходячи із змісту повідомлення про підозру, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що виявленні та вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання останнього пластикова пляшка, 2 скляні банки та 2 паперових згортка містять у собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, при цьому, на підтвердження цього факту, прокурором надано відповідний висновок експерта, яким встановлено наркотичне походження речовини, яка міститься лише у 2 паперових згортках, водночас, висновок щодо наркотичного походження невідомої речовини, що містилася у пластиковій пляшці та 2 скляних банках прокурор взагалі не надав, повідомивши, що такого експертного дослідження на час розгляду клопотання не проведено нібито через обмаль часу, а отже, відповідно у цій частини повідомлення про підозру ґрунтується на припущеннях.

По-друге, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26 квітня 2002 року, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також прекурсорів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про наркотичні засоби…» та «Про заходи протидії незаконному обігу…» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Крім того, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може також свідчити і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.

Разом із цим, як вбачається із викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, наведених у повідомленні про підозру ОСОБА_6 , органом досудового розслідування встановлений факт наявності такої кваліфікуючої ознаки, як мета збуту, лише на підставі виявлених та вилучених під час обшуку за місцем мешкання останнього 2 паперових згортків, які відповідно до висновку експерта містять особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, при цьому, у розмірі, який не є навіть великим.

Отже, жодного прямого або непрямого доказу безпосереднього вчинення збуту підозрюваним ОСОБА_6 наркотичного засобу або наявності в нього такого наміру, як то задокументованого у встановлений законом спосіб факту продажу, дарування, обміну тощо, вилучення в нього достатнього розміру наркотичних засобів, спосіб їх упакування та розфасування та інше, прокурором слідчому судді не надано.

При цьому, під час розгляду вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_6 стверджував, що виявлений та вилучений в нього наркотичний засіб канабіс, він виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту, оскільки страждає на захворювання епілепсія, у наслідок неодноразових тяжких черепно-мозкових травм, у зв`язку із чим, тривалий час вживає наркотичні засоби у медичних цілях, надавши на підтвердження цього оригінали відповідних медичних документів.

Проте, такі доводи підозрюваного ОСОБА_6 , у ході розгляду клопотання, прокурор не спростував, а, навпаки, став висловлювати припущення про те що, виявлений та вилучений під час обшуку недосліджений експертом обсяг речовини, яка містилася у пластиковій пляшці та 2 скляних банках, на його думку, є також наркотичним засобом, а тому, прокурор переконаний, що це є юридично належним аргументом для врахування слідчим суддею, як доказ на підтвердження наявності у ОСОБА_6 мети збуту наркотичних засобів.

Тобто, слідчим суддею встановлено, що за відсутністю результатів відповідної експертизи, орган досудового розслідування за погодженням з прокурором, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру ОСОБА_6 , безпідставно зазначив, що виявлені та вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 пластикова пляшка та 2 скляні банки також містять у собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Таким чином, прокурор пропонував слідчому судді прийняти до уваги такі його припущення, мотивуючи це тим, що орган досудового розслідування не встиг отримати додаткові докази на підтвердження наявності у підозрюваного мети збуту, зокрема, відповідний висновок експерта, яким нібито обов`язково повинно бути встановлено, що виявлена та вилучена у ОСОБА_6 речовина, що містилися у пластиковій пляшці та 2 скляних банках, є наркотичним засобом та відноситься до великого або особливо великого розміру.

Однак, яким чином така позиція прокурора узгоджується із конституційним положенням, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, прокурор не вказав.

Окремо, слідчий суддя не може залишити поза увагою, що, вочевидь, безпідставне повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні більш тяжкого злочину за відсутності достатніх належних та допустимих доказів створює передумови до порушення права на захист останнього і не може мати сприяння з боку суду, отже одним із важливих питань, які підлягають вирішенню під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності існування ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і вичинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, слідчий суддя вважає їх недостатніми, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає з батьками, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, страждає на епілепсією в наслідок неодноразово перенесених черепно-мозкових травм, у зв`язку із чим, періодично проходить стаціонарне лікування.

А отже, слідчий суддя не може дійти переконливого висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені прокурором ризики лише за наведених ним обставин, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим та відсутність міцних соціальних зв`язків, ураховуючи, при цьому, встановлену під час розгляду клопотання відсутність обґрунтованої підозри за вчинення тяжкого злочину.

Крім того, прокурором взагалі не обґрунтована та невмотивована позиція щодо відсутності обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ним у клопотанні ризикам, що разом із відсутністю обґрунтованої підозри та наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, на який вказує прокурор, тягне за собою відмову у задоволенні такого клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про не доведення прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому клопотання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, невмотивованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 369-372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження № 0001027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 30 хвилин 25 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1