Справа№ 953/3739/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000531 від 05.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, останнє місце мешкання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.04.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування строком на 2 роки;

-30.05.2007 року Київським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.12.2009 Київським р/с м. Харкова за ст. 15 ч.1 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 22.02.2012 року умовнодостроково на невідбуту частину покарання 8 місяців 28 днів на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.02.2012 року;

-06.03.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-23.09.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.10.2017 року з ВК №25 по закінченню строку відбуття покарання,

запобіжний захід тримання під вартою,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2020 року приблизно о 15:20 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 18/7 по вул. Астрономічній в м. Харкові, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_4 , який розмовляв по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону. Діючи повторно, з корисливих мотивів, згідно раптово виниклого в нього злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, з метою наживи і незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що він є малолітньою особою висловив вимогу віддати йому мобільний телефон, на що останній злякався та почав відходити назад, однак, спіткнувшись впав на землю. У цей час, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для малолітньої особи, шляхом ривку телефону з руки потерпілого, відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Redmi 6» Black 32 Gb, вартістю 2519 грн. із захисним склом «PKO FULL GLUE», вартістю 179 грн., згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №56 від 19.02.2020 року, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, звернувши викрадене майно на власну користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2698,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні при призначенні покарання відносно обвинуваченого покладались на розсуд суду. Цивільний позов, заявлений до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 3100 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн. підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, вказав, що дійсно 04.02.2020 року приблизно о 15.20 він, знаходячи біля будинку 18/7 по вул.. Астрономічній в м. Харкові, побачив раніше не знайомого йому малолітнього хлопця, який розмовляв по мобільному телефону. У цей час у нього виник умисел на заволодіння цим мобільним телефоном і він з метою його реалізації почав йти у бік хлопця, потерпілий через що злякався і почав відходити назад, однак, спіткнувшись впав на землю. У цей час він шляхом ривку вирвав мобільний телефон з руки потерпілого. Підтвердив суду, що відкрито заволодів мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Redmi 6» чорного кольору. Дуже шкодує, що вчинив злочин, просив пробачення у потерпілого та його батьків, визнав цивільний позов в повному обсязі.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його свідчень.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає, що вказані докази поза сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та кваліфікація його дії за ч.2 ст. 186 КК України є правильною.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких, особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі останній раз 23.09.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.10.2017 року з ВК №25 по закінченню строку відбуття покарання, на період скоєння інкримінованого йому злочину офіційно не працював, місця реєстрації не має, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставиною, що згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину відносно малолітньої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені ст. 69 КК України умові і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачене законом і відсутні обставини, які б давали суду підстави прийти до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття покарання.

Разом з тим, зважаючи на те, що тяжких наслідків від його дій не настало, сторона обвинувачення не наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, враховуючи те, що обвинувачений хворіє на гепатит С, що підтверджується результатами лабораторних досліджень від 09.12.2019 року, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе і без призначення йому максимального строку покарання, передбаченого в санкції статей, за якими він обвинувачується, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий строк його ізоляції від суспільства з огляду на його молодий вік, та усвідомлення ним своєї протиправної поведінки, яка виразилась у щирому каятті, засудженні своїх дій щодо вчинених ним злочинів.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі запобіжні заходи.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор просив залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризиків - приховування обвинуваченого від суду, вчинення нового злочину, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, оскільки положенням ст. 197 КПК України, передбачений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише на 60 днів. Підстав для застосування норм КПК України (п.1 ч.4 ст.374 КПК), які стосуються виправдувального вироку, суд не вбачає.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов, заявлений законним представником потерпілого, враховуючи визнання його обвинуваченим у повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Обчислювати строк відбуття покарання з моменту застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», тобто з 20.02.2020 року.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, тобто до 10.05.2020 року.

Речові докази упаковку і фіскальний чек на мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 6» Black 32 Gb, куртку, штани спортивні, туфлі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,я кі були надані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили вважити повернутим потерпілому.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином 3100 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому, законному представнику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя ОСОБА_1