Справа № 396/1972/19
Провадження № 1-кс/396/63/20
УХВАЛА
про тимчасовий доступ до речей і документів
В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в травні -червні 2017 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, через мережу інтернет познайомилась із військовослужбовцем Збройних силу України старшим солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції по забезпеченню захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в складі ОТУ «Маріуполь» на території Донецької області. Їхнє знайомство носило епізодичний характер та вони не проживали однією сім`єю та не вели спільний побут, офіційно сімейні відносини не були зареєстровані, та фактично проживав з родиною своєї сестри ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
20.11.2017 ОСОБА_6 загинув в зоні проведення антитерористичної операції (далі зона АТО), а саме в с. Павлопіль Волноваського району Донецької області.
В період з 20.11.2017 по 21.11.2017 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_5 дізналась від невстановленої досудовим розслідуванням особи про смерть ОСОБА_6 та у неї виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства бюджетними коштами, а саме коштами виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, як член сім`ї військовослужбовця.
З метою створення удаваності спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зателефонувала рідній сестрі загиблого - ОСОБА_7 та скориставшись скрутним майновим становищем останньої запропонувала здійснити поховання ОСОБА_6 за місцем її проживання ОСОБА_5 , а саме в м. Помічна Добровеличківського район, на що остання погодилась, та в подальшому провела поховання ОСОБА_8 на кладовищі ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння бюджетними коштами - виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, шляхом введення в оману службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , спекулюючи патріотичними настроями працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала у ІНФОРМАЦІЯ_3 довідку без номера від 21.11.2017 р., яка містила недостовірні дані про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зареєстрована в с. Фурманівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, фактично проживає в АДРЕСА_3 , і що вона дійсно проживала в громадському шлюбі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув в зоні проведення АТО 20.11.2017 р. та довідку без номера від 21.11.2017 р., яка містила недостовірні дані про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в с. Фурманівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, фактично проживає в АДРЕСА_3 провела поховання свого громадянського чоловіка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув в зоні проведення АТО 20.11.2017 р. проживає в м. Помічна.
З метою створення удаваності наявності фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 отримала у ІНФОРМАЦІЯ_5 довідку без номера від 08.12.2017 р., яка містила недостовірні відомості проте, що ІНФОРМАЦІЯ_6 засвідчив факт спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживали за адресою АДРЕСА_3 з вересня 2015 року до моменту загибелі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та у ІНФОРМАЦІЯ_8 довідку без номера від 08.12.2017, яка містила недостовірні відомості, про те, що за період навчання у закладі вітчим ОСОБА_9 - ОСОБА_6 систематично відвідував школу, цікавився навчанням доньки, брав участь у її вихованні, відвідував батьківські збори.
В подальшому ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, шляхом введення в оману працівників суду 08.12.2017 подала до Добровеличківського районного суду заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, до якої серед інших документів на підтвердження факту проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад два роки з вересня 2015 року по час відкриття спадщини ОСОБА_6 по 20.11.2017 року. надала документи, які містили завідомо недостовірні відомості (завідомо підроблені документи), а саме довідки без номеру ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.11.2017 та довідку без номеру ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2017, довідку без номеру ІНФОРМАЦІЯ_9 №3 від 08.12.2017 р.
Цього ж дня 08.12.2017, ІНФОРМАЦІЯ_10 відкрито провадження у цивільній справі ЄУН 387/1082/17, номер провадження по справі 2-р/387/1/18 за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу Добровеличківським районним судом під головуванням судді ОСОБА_10 12.12.2017 винесено рішення яким заяву ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено та встановлено факт, що остання в період з вересня 2015 року по 20 листопада 2017 року проживала однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Павлопіль Волноваського району Донецької області. В обґрунтування прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_11 , суд послався на документи, які містили завідомо недостовірні відомості (завідомо підроблені документи), а саме дві довідки без номеру ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.11.2017 та довідку без номеру ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2017, довідку без номеру ІНФОРМАЦІЯ_9 №3 від 08.12.2017 р., які містили недостовірні відомості щодо факту спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживали за адресою АДРЕСА_3 з вересня 2015 року до моменту загибелі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В подальшому, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом заволодіння бюджетними коштами - виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_6 під час виконання ним обов`язків військової служби, 02.04.2018 року подала до ІНФОРМАЦІЯ_11 заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю її громадянського чоловіка у зоні АТО як член сім`ї загиблого військовослужбовця, з доданням рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.12.2017 р. у цивільній справі ЄУН 387/1082/17, номер провадження по справі 2-р/387/1/18.
За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_5 останній відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, як член сім`ї військовослужбовця, мотивуючи тим, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
У зв`язку з відмовою ОСОБА_5 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, як член сім`ї військовослужбовця, 05.06.2018 адвокат ОСОБА_12 як представник заявника ОСОБА_5 подала до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву на роз`яснення судового рішення від 12.12.2017 року у справі №387/1082/17, номер провадження по справі 2-р/387/1/18, а саме чи вважається ОСОБА_5 , відповідно до зазначеного рішення членом сім`ї ОСОБА_6 , що загинув 0.112017 року.
За результатами розгляду зазначеної вище заяви на роз`яснення судового рішення від 12.12.2017 року у справі №387/1082/17, 14.06.2018 Добровеличківським районним судом під головуванням судді ОСОБА_10 винесена ухвала, якою заяву задоволено та вважати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з вересня 2015 року є членом сім`ї ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Павлопіль Волноваського району Донецької області.
В подальшому, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом заволодіння бюджетними коштами - виплат одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум виплат у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_6 під час виконання ним обов`язків військової служби, 17.10.2018 року подала до ІНФОРМАЦІЯ_11 заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю її громадянського чоловіка у зоні АТО як член сім`ї загиблого військовослужбовця, з доданням рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.12.2017 у цивільній справі ЄУН 387/1082/17, номер провадження по справі 2-р/387/1/18 та ухвали Добровеличківського районного суду від 14.06.2018.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю її громадянського чоловіка у зоні АТО як член сім`ї загиблого військовослужбовця від 17.10.2018, засіданням комісії ІНФОРМАЦІЯ_12 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум ( протокол №124 від 30.11.208 року п.10) ОСОБА_5 , яка згідно ухвали ІНФОРМАЦІЯ_13 від 14.06.2018 (справа №2-р/387/1/18) визнана членом сім`ї старшого солдата ОСОБА_6 ( Кіровоградський ОВК), загиблого 20.11.2017 внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 21.11.2017 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на січня 2017 року, в сумі 1200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп. Кошти перераховані на рахунок громадянки ОСОБА_5 платіжним дорученням №;108 від 16.01.2019 р.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_12 спричинено матеріальні збитки у розмірі 1200 000 грн.
Вказаними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, про що її повідомлено про підозру 03.02.2020 року.
06.02.2020 року в ході повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 надала власноручно надруковані покази в яких зазначила, що остання розпочала спілкуватися та проживати спільно ОСОБА_6 з вересня 2015 по 20.11.2017 та саме у вказаний період ОСОБА_6 проходив військову службу в зоні АТО.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що також однією із підстав отримання грошової допомоги стала довідка без номера від 21.11.2017 за підписом Помічнянської міського голови ОСОБА_13 та секретарем ІНФОРМАЦІЯ_14 в якій зазначено, що ОСОБА_6 проживав спільно з ОСОБА_5 ..
Враховуючи покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які суперечать виданій довідці виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, що знаходяться в операторів мобільного зв`язку, так-як не виключається, що Фідальго ОСОБА_16 домовлялася з ОСОБА_5 про видачу довідки.
Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_17 , який долучено до клопотання, останній постійно спілкується з Фідальго ОСОБА_18 по її номеру телефону НОМЕР_3 .
Враховуючи вищевикладене, виникла необхідність встановлення інших фактичних даних про подію злочину шляхом опрацювання інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, за період часу з 01.09.2015 року по 17.02.2020 року, якою володіє оператор мобільного зв`язку, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » шляхом прив`язки до базових станцій мобільних терміналів вказаного мобільного номера, з метою встановлення обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, можливістю використання як доказів відомостей, що містяться в речах та документах, та неможливістю іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, тому виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до магнітного носія інформації серверів, документів компанії оператора мобільного зв`язку: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » в отриманні у них документально оформленої інформації щодо деталізації трафіку телефонних з`єднань, в тому числі інформацію про ІМЕІ мобільних терміналів, встановлення інших осіб з якими спілкується ІНФОРМАЦІЯ_16 з метою допиту їх в якості свідків та доведення чи спростування причетності останньої до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Іншим чином, в будь-яких фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади отримати дану інформацію неможливо.
У відповідності ч. 2 ст. 163 КПК України, клопотання розглядається за відсутності осіб, у володінні яких знаходяться вказані вище речі з метою унеможливлення завчасного, їх знищення або переховування.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі.
Слідчий суддя розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності слідчого та прокурора.
У відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до положень ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись із ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою, або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно ст. 162 КПК України передбачений перелік речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зокрема до них віднесено: інформацію, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, в тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
У ч.4 ст. 132 КПК України зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 3 Конституції Україниправа і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Визначена Кримінальним процесуальним кодексом України система заходів забезпечення кримінального провадження за своєю правовою природою має примусовий характер, пов`язаний із втручанням державних органів до сфери прав людини.
Поряд з цим, застосування заходів забезпечення кримінального провадження обумовлюється обов`язком сторони обвинувачення довести ряд, визначених кримінальним процесуальним законом, обставин, які виправдовують потреби досудового розслідування у такому втручанні в конституційні права і свободи людини.
П.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про телекомунікації» покладає на оператора телекомунікації обов`язок зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надання інформації про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом. Згідно ч.3 ст.34 вказаного Закону інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.
Як вбачається із клопотання, слідчий просить надати доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, про зв`язок мобільного номера НОМЕР_3 , який належить Фідальго Поррато І.В., але слідчим до клопотання не долучено матеріали на підтвердження того, що номер абонента мобільного звязку НОМЕР_3 належить саме Фідальго ОСОБА_18 у зв`язку з чим неможливо визначитись з тим, чи не належить такий номер мобільного звязку, який зазначений у клопотанні, іншим особам, права яких можуть бути порушені чи обмежені в разі задоволення клопотання.
Крім того, слідчим не аргументовано чому саме в клопотанні зазначено такий період часу щодо контактів мобільного номеру - з 01.09.2015 року по 17.02.2020 року.
Також слідчим не доведено, що речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні юридичної особи, а саме оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » у звязку з закінченням терміну їх обовязкого зберігання, а також самі по собі або в сукупності з іниши речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Варто звернути увагу, що інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв"язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо є інформацією, яка має особливий режим державного захисту, і забезпечення збереження такої таємниці шляхом недопущення свавільного її використання та дослідження є запорукою реальної реалізації основоположних прав і свобод фізичних і юридичних осіб у правовій державі. Припущення слідчого на даній стадії досудового розслідування, з огляду на вагомість наданих слідчому судді доказів, про доведення або спростування вини осіб, шляхом отримання тимчасового доступу до інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання, тощо, яка перебуває у володінні, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » не можна вважати об"єктивними і обґрунтованими.
Крім того слідчим в клопотанні зазначено, що вказані відомості перебувають у володінні ПрАТ" ІНФОРМАЦІЯ_15 ", а в прохальній частині клопотання слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів (з подальшим їх вилученням), а саме інформації, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_17 ».
Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя також враховує вимоги ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи, що в клопотанні не обґрунтувана наявність достатніх підстав вважати: що документи перебувають або можуть перебувати у ПрАТ" ІНФОРМАЦІЯ_15 ", а також, що документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, жодним чином не обґрунтовано необхідність доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, на доведення яких обставин потрібна така інформація, а також слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей в даному провадженні, що містяться в цих речах і документах, та не доведено неможливість іншими способами довести такі обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1