Справа № 405/3265/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Тьор Є.М., при секретарі Мишевець Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області Войтовича Є.В. у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 № 0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 28.05.2020, на підставі ухвали суду у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та у якій остання проживає.

Слідчий в клопотанні вказує, що вилучені під час обшуку речі та документи мають значення у кримінальному провадженні, є речовими доказами, з метою їх збереження існує необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи слідчого, пояснення представника власника майна, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2020 № 0000103, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

28.05.2020 слідчим проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі та документи, які постановою слідчого від 29.05.2020 визнано речовими доказами.

Слідчим доведено, що мобільний телефон ОСОБА_1 , марки «Lenovo», модель P1ma40, білого кольору, з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з SIM-картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти на загальну суму 1000 гривень з яких дві купюри номіналом по 500 гривень, з серіями та номерами: ФЗ 6036030, ВГ 4821515 об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України)та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження абодо інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 369- 372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме : мобільний телефон ОСОБА_1 , марки «Lenovo», модель P1ma40, білого кольору, з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з SIM-картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти на загальну суму 1000 гривень з яких дві купюри номіналом по 500 гривень, з серіями та номерами: ФЗ 6036030, ВГ 4821515.

Заборонити користування та розпорядження вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Євгеній Миколайович Тьор