Справа № 751/7567/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/136/20
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

слідчої ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, неодруженому, з неповною базовою освітою, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований по АДРЕСА_2 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, по 24 квітня 2020 року, із визначенням суми застави у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 840 800 гривень.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозр у вчиненні злочинів, на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, намагання підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, запобіганню можливості знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни, створення штучних доказів та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або знизити розмір застави до встановленого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, мотивуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надміру суворим, а визначений розмір застави -непомірно великим.

Просить прийняти до уваги, що на даному етапі сторона захисту позбавлена можливості оскаржити повідомлення про підозру від 07 квітня 2020 року, за яким ОСОБА_6 підозрюється за ч. 2 ст. 307 КК України, не зважаючи на її необґрунтованість.

В той же час, слідчий суддя за відсутності правових підстав встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують, хоча слідчим у клопотанні такі ризики не доведені, як не надано доказів про їх існування.

Захисник, не заперечує, що ОСОБА_6 раніше був судимий, проте за злочини непов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. Усі докази у даному кримінальному провадженні датовані березнем минулого року, з часу їх отримання минуло більше року, тому на даний час вони не можуть бути спростовані та не несуть жодного доказового значення, з огляду на давність часу їх отримання.

Не погоджується з твердженням, що її підзахисний переховувався від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 не затримувався у порядку ст. 208 КПК України, а отже не мав жодного правового статусу у кримінальному провадженні.

Щодо можливості підозрюваного знищити або спотворити докази, то захисник звертає увагу на те, що всі виявлені під час обшуку помешкання ОСОБА_6 речі, які на думку слідчого можуть бути доказами, були вилучені та визнані речовими доказами, до яких її підзахисний доступу не має, а отже і існування такого ризику є досить сумнівним.

Вказує на те, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю унеможливить здійснення підозрюваним тиску на свідків у справі, так само, як і його можливість продовжити злочинну діяльність.

Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім, забезпечить виконання її підзахисним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Захисник не погоджується із визначенням суми застави, яка до осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках ця сума може бути збільшена.

Слідчим суддею таких виключних обставин не наведено, а за відсутності експертного висновку щодо визначення вартості 1 г психотропної речовини та даних щодо конкретного періоду, за який відбувався збут наркотичних засобів, посилання на суму заробітку підозрюваного є необґрунтованим, такі дані не можуть братись до уваги під час визначення розміру застави для ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили зменшити розмір застави або обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, прокурора та слідчу, які заперечували проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали судового і кримінального проваджень, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у п`яти епізодах незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежений амфетаміну, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що 07 квітня 2020 року йому було повідомлено про підозру.

Збут амфетаміну відбувався дистанційно, безконтактно, оплата проводилася в безготівковому порядку шляхом зарахування на карткові рахунки третіх осіб, які в свою чергу, отримані кошти перераховували на карткові рахунки родичів підозрюваного.

Пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , що він не знає тих людей, які надають показання проти нього, що йому під час обшуку підкинули пакет амфетаміну, не є підставою для визнання підозри необґрунтованою.

На стадії розслідування кримінального провадження, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не можуть бути такими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи складання обвинувального акту, оскільки це є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Посилання захисника, що з часу внесення відомостей до ЄРДР минув рік і такий захід забезпечення кримінального провадження як тримання підозрюваної особи під вартою та його ризики втратили значення, є безпідставними. У кримінальному провадженні, окрім ОСОБА_6 підозрюються ще шість осіб, які за попередньою домовленістю з ним виконували різні ролі у вчиненні злочинів.

Обставини справи, характер вчинених злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_6 і які пов`язані з незаконним збутом психотропних речовин із застосуванням заходів конспірації, особливості розслідування такої категорії справ, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного, а заявлені ризики є реальними і слідчий суддя вірно вказав на це у своєму рішенні.

Усі наведені захисником доводи були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, в тому числі наявність фактичного місця проживання, родини та позитивні характеристики підозрюваного.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя, повною мірою оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, порівняв існуючі ризики та розмір завданих збитків з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 840 800 грн, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Розмір застави, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід. Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12