ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3537/19
Провадження № 1-кс/362/1219/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката потерпілого ОСОБА_5 ,

власника майна, підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000845 від 17.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України,
в с т а н о в и в:
19.06.2019 року старший слідчий СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для забезпечення його зберігання на майданчику тимчасового утримання при Васильківському ВП ГУ НП в Київській області.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17 червня 2019 року, близько 01 години 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Грушевського, м. Васильків, Київської області в напрямку до вулиці Соборної, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці зміни напрямку свого руху, а саме здійсненні маневру обгону, автомобіля марки «Опель Астра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за керуванням ОСОБА_8 , який рухався попереду в його смузі руху, порушуючи горизонтальну розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія) розділу 34 Правил дорожнього руху України, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де в цей момент з ліва на право по ходу руху, по нерегульованому пішохідному переході рухався пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наслідок чого, на зустрічній смузі руху, відбувся наїзд на вище вказаного пішохода.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді полі травми, та був доставлений до Васильківської ЦРЛ.

Таким чином, грубе порушення водієм автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , вимог пункту 10.1 та горизонтальної розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Окрім того, ОСОБА_6 , 17 червня 2019 року, близько 01 години 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи, що вищевказаними протиправними діями поставив потерпілого ОСОБА_9 у небезпечний для життя стан, нехтуючи обов`язком піклуватися про потерпілого, не надав останньому першої медичної допомоги, не викликав швидку медичну допомогу та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, тим самим завідомо залишив ОСОБА_9 , який перебував у безпорадному стані, а саме лежав на асфальтованому покритті вулиці Грушевського в. м. Василькові, Київської області, внаслідок втрати свідомості і отримання тілесних ушкоджень від наїзду автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за керуванням ОСОБА_6 , що є небезпечними для життя в момент заподіяння та був позбавлений можливості до самозбереження, без допомоги.

Після скоєння вище вказаних подій, не з`ясувавши у якому стані перебуває потерпілий, ОСОБА_6 з місця вчинення дрожньо-транспортної пригоди зник.

Згідно довідки Васильківської ЦРЛ № 28 від 17.06.2019 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми.

18.06.2019 року старшим слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 було проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на майданчик тимчасового утримання при Васильківському ВП ГУ НП в Київській області, так як вказаний автомобіль був знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вище вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 .

Слідчий в клопотанні вказав, що на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для послідуючого призначення судових експертиз по вказаному транспортному засобі.

Слідчий та прокурор в судовому засідання просили клопотання задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, оскільки вказаний автомобіль являється знаряддям вчинення злочину, та для послідуючого призначення судових експертиз по вказаному транспортному засобу.

ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 також клопотання підтримав та зазначив, що його підзахисний самостійно передав свій автомобіль працівникам поліції.

Адвокат потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №40000845 від 17.06.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за №40000845 від 17.06.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, (а.с.4-5).

Відповідно до протоколу огляду місяця події від 18.06.2019 року, а саме території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на майданчик тимчасового утримання при Васильківському ВП ГУ НП в Київській області, так як вказаний автомобіль був знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, власником якого є ОСОБА_6 (а.с. 11-12).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК Українипри обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що прокурором та слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, збереження доказів щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, призначенням ряд судових експертиз по вказаному транспортному засобі, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись частиною 2 статті 286, частиною 1 статті 135 КК України, статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000845 від 17.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місяця події від 18.06.2019 року на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим його вилученням до охороняємої автостоянки за адресою: АДРЕСА_2 до часу встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_10