УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чкалове Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно працевлаштованого на посаді помічника вихователя Дочірнього підприємства «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕММАУС», інваліда ІІІ групи (загальне захворювання), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 25.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом директора Дочірнього підприємства «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» Товариства з обмеженою відповідністю ЕММАУС» (далі ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС») від 08.10.2012 № 43-к ОСОБА_5 призначений на посаду помічника вихователя вищевказаного закладу. ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС», розташоване за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Зарічна (Петровського), буд. 30, та, відповідно до пункту 1.5 Статуту вищевказаного закладу, головними його завданнями, серед іншого, є утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечення всебічного розвитку, фізичного, соціального та психічного здоров`я вихованців, забезпечення соціального захисту, реалізації прав дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, на належні умови проживання, різнобічного розвитку, виховання, тощо. Відповідно до посадової інструкції № 10 помічника вихователя, яка затверджена наказом директора ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС» від 02.09.2011 № 9/2 та з якою 01.04.2015 ОСОБА_5 ознайомлений у встановленому законом порядку, передбачено, що останній, серед іншого, виконує вимоги і настанови медичних працівників, пов`язані з охороною і зміцненням здоров`я дітей, працює спільно з вихователем щодо охорони життя та здоров`я дітей. Так, в один із днів на початку жовтня 2019, приблизно в обідній час (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим), ОСОБА_5 , знаходячись на території ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС», за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Зарічна (Петровського), буд. 30, маючи умисел на передачу людини, вчинену з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинену щодо неповнолітнього, щодо кількох осіб, повідомив ОСОБА_7 про можливість передачі останньому неповнолітніх вихованців вищевказаного закладу з метою їх залучення до трудової експлуатації, яка може полягати у виконанні будівельних та інших фізично важких робіт, у тому числі й поза межами закладу. У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на передачу людини, вчинену з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинену щодо неповнолітнього, щодо кількох осіб, 07.10.2019, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись разом з ОСОБА_7 на першому поверсі головної будівлі ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС», за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Зарічна (Петровського), буд. 30, та під час наступної телефонної розмови, яка відбулася в обідній час доби 09.10.2019, узгодив з останнім кількість неповнолітніх вихованців закладу, які будуть ним передані ОСОБА_7 для подальшого залучення до трудової експлуатації з виконання будівельних робіт, час, спосіб, місце, розмір «подяки» за вказану «послугу». Надалі, 10.10.2019, приблизно о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС», за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Зарічна (Петровського), буд. 30, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на передачу людини, вчинену з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинену щодо неповнолітнього, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вихованці вищевказаного закладу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є неповнолітніми, тим самим перебувають в уразливому стані, за грошову винагороду під виглядом пожертви у сумі 1 000 гривень опосередковано передав зазначених осіб ОСОБА_7 з метою їх залучення до трудової експлуатації, яка полягала б у виконанні розвантажувальних та будівельних робіт, поза межами закладу на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просять його задовольнити, зазначивши, що: пред`явлена підозра є обґрунтованою; ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України доведені; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зазначили, що застосувати інший більш м`який запобіжний захід не можливо, оскільки не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. ОСОБА_5 працює помічником вихователя Дочірнього підприємства «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС» та зможе незаконно впливати на свідків, яких ще планується допитати, ризик впливу очевидний оскільки він є вихователем, та має зв`язок із свідками (які є неповнолітніми), які в майбутньому можуть бути потерпілими, а також заначили, що підозрюваний може знищити докази, які можуть мати істотне значення для встановлення відповідних обставин та вчинити інші кримінальні правопорушення. Просять застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із визначенням застави 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він є віруючою людиною, ніяких протиправних діянь не вчиняв, виховав п`ятьох дітей.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував повністю, пояснивши, що клопотання необґрунтоване та недоведене, підозра є необґрунтованою, оскільки відсутній склад інкримінованого злочину; ризики на які посилається прокурор, недоведені жодним доказом, а ґрунтуються тільки на припущеннях слідчого та прокурора. Також, просив врахувати, що підозрюваному ОСОБА_5 62 роки, має стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом ІІІ групи по зору, виховав п`ятьох дітей, має позитивні характеристики. При цьому, пояснив, що по даному кримінальному провадженню допитані свідки, ОСОБА_5 добровільно дає показання, намагаючись довести свою невинуватість, відсутні потерпілі, відсутня шкода та негативні наслідки. Просить відмовити у задоволені клопотання слідчого в повному обсязі, або застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 особисту поруку з визначенням поручителями осіб, які за нього поручаються, про що надано письмові зобов`язання, а саме: депутата Запорізької міської ради ОСОБА_12 , депутата Запорізької міської ради ОСОБА_13 , координатора по взаємодії з Уповноваженим Президента України з прав дітей, Голови правління Благодійної організації «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Харківського району», депутата Мереф`янської міської ради ОСОБА_14 , голову Запорізького обласного об`єднання церков ЄХБ ОСОБА_15 (надали пояснення у судовому засіданні)

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, осіб, які виявили бажання поручитися за підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 25.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

11.10.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 149 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто, стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків (зокрема неповнолітніх), вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він має реєстрацію та постійне місце мешкання, раніше не судимий, одружений, працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи по зору (загальне захворюванню), має позитивні характеристики.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, конкретні обставини та характер вчинення відповідних дій по відношенню до неповнолітніх осіб, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється корисливим мотивом, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 09 грудня 2019 року, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Опитані у судовому засіданні особи, які виявили бажання поручитися за виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, зазначили що розуміють в чому підозрюється ОСОБА_5 та відповідальність і наслідки, передбачені нормами кримінального процесуального законодавства.

При цьому, ОСОБА_12 , який є депутатом Запорізької обласної ради, пояснив, що особисто з підозрюваним не знайомий, на території інтернату, в якому він працює не був, однак до нього звернулася значна кількість людей, які позитивно характеризували ОСОБА_5 та які просили його, як депутата, допомогти підозрюваному.

ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , у судовому засідання позитивно характеризували підозрюваного ОСОБА_5 , зазначивши, що давно з ним знайомі, своє бажання виступити поручителями, в даному випадку, мотивували тим, що, на їх думку, органом досудового розслідування було сфабриковано інкримінований злочин з корисливих мотивів.

Разом з тим, встановлено, що вказані особи проживають в інших місцевостях та на теперішній час не обізнані про стан діяльності та життя підозрюваного.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що вказані особи можуть гарантувати належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у вчиненні особливо тяжкого - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . При цьому, слідчий суддя вважає доводи прокурора, щодо визначення застави у розмірі, який перевищує 80 та 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб доведеними, у зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 1 921,00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193 - 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 11 жовтня 2019 року до 09 грудня 2019 року включно.

Одночасно встановити розмір застави у межах 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 960 500, 00 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, рахунок отримувача: № 1205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженні та з працівниками і вихованцями Дочірнього підприємства «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕММАУС».

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 09 грудня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1