Справа № 1-кп/593/30/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" травня 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області
в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінального провадження, внесеного 12 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не депутата, судимого 20 квітня 2015 року Бережанським районним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до 130 годин громадських робіт; 17 лютого 2016 року Бережанським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 16 днів позбавлення волі; звільненого 7 липня 2017 року умовно-достроково на підставі постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року, невідбутий термін 11 місяців 4 дні, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно за час умовно-дострокового звільнення скоїв умисний злочин за наступних обставин.
12 квітня 2018 року, близько 1 години, у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився разом із ОСОБА_6 і братом ОСОБА_7 у житловому будинку за місцем проживання останнього, що в с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки AUDI-80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова « НОМЕР_2 », зеленого кольору, що знаходився неподалік воріт господарства ОСОБА_7 , біля господарства ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_9 та яким користується ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 12 квітня 2018 року, близько 1 години, ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заснув на ліжку, шляхом вільного доступу викрав із кишені його штанів ключі до вказаного автомобіля, після чого підійшов до транспортного засобу, що знаходився біля господарства ОСОБА_8 , що в с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Буйницькій, та доводячи свій злочинний умисел до кінця, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, відчинив ключем дверцята автомобіля марки AUDI-80, д.н.з. НОМЕР_1 та проник у салон. Перебуваючи у салоні, за допомогою ключа, який встромив у замок запалювання, без дозволу власника та користувача автомобіля та поза їх волею, не маючи будь-якого права на це, протиправно завів його та почав рухатися по вулиці Буйницькій та земельних ділянках с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, незаконно заволодівши таким чином даним транспортним засобом вартістю 88 357 гривень 50 копійок. Керуючи вказаним автомобілем, ОСОБА_4 , проїхавши близько 500 м., здійснив наїзд на огорожу та будинок у нежитловому господарстві, що знаходиться біля центральної дороги с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, після чого зупинив автомобіль та заснув у ньому.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за ознакою повторності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, не визнав, суду показав, що він перебуває у хороших дружніх відносинах із ОСОБА_10 . 11 квітня 2018 року він разом із останнім приїхав належним ОСОБА_11 транспортним засобом марки AUDI-80 в гості до його брата ОСОБА_12 , який мешкає в селі Саранчуки Бережанського району, а так як це були Великодні свята, то вони втрьох сиділи, випивали та розмовляли. Його сестра ОСОБА_13 яна була у гостях у тітки в с. Літятин, а вони з ОСОБА_11 мали її забрати, однак ОСОБА_11 був пяний, тому сказав, що він вже не поїде за Маряною, хочеш їдь сам і сам дав йому ключ від автомобіля, яким вони сюди приїхали, а сам ліг спати. Він взяв ключ від автомобіля, завів машину та, проїхавши близько 500 метрів, заїхав в огорожу, побив автомобіль та заснув на місці ДТП, і спав у ньому до ранку. Вранці приїхала поліція та забрали побитий транспортний засіб на штрафмайданчик. Хто повідомив в поліцію про ДТП йому невідомо. Той факт, що ОСОБА_11 сам дав йому ключ від автомобіля, бачив його брат Погод ОСОБА_14 , який може підтвердити вказаний факт. Просив суд його виправдати.
І хоч ОСОБА_4 , не визнаючи своєї вини, посилався на те, що йому ключ від машини дав син власниці машини ОСОБА_15 і цей факт може підтвердити його брат ОСОБА_16 , який був при цьому присутній, однак суд вважає, що пояснення обвинуваченого є неправдивими та голослівними, а тому не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_16 спочатку, будучи належним чином повідомленим про день і час проведення судового засідання, на виклики суду свідомо не зявлявся, а після застосування до нього судом приводу у відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі суду показів, а крім цього, такі пояснення обвинуваченого також спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, допитана в судовому засіданні у якості потерпілої ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживає в селі Тростянець Бережанського району Тернопільської області разом із своїм сином ОСОБА_10 . Вона є власником автомобіля марки AUDI-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, яким постійно користується її син ОСОБА_11 . Їй відомо, що син підтримував дружні відносини із обвинуваченим ОСОБА_17 та його сестрою Маряною. Сама Маряна та її мама декілька разів спілкувалися із нею та телефонували їй на мобільний. 12 квітня 2018 року були Великодні свята, і близько обіду до неї зателефонували із поліції і повідомили про те, що належний їй транспортний засіб побитий. Від працівників поліції вона дізналася про те, що коли ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння заснув, ОСОБА_17 , скориставшись цим, витягнув із його кишені ключа від автомобіля і без дозволу на це ОСОБА_11 намагався використати транспортний засіб у своїх цілях, однак він, несправившись із керуванням, заїхав в огорожу. І хоч діями обвинуваченого їй заподіяно значну шкоду, оскільки автомобіль сильно пошкоджений, однак останній у добровільному порядку їй не відшкодував жодної копійки. Лише сестра обвинуваченого дала за транспортування автомобіля 400 гривень.
І хоч обвинувачений своєї вини не визнав, однак його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами.
Так, допитаний у якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що він разом із своєю матірю ОСОБА_9 проживає в селі Тростянець Бережанського району. Близько двох років він знайомий із ОСОБА_18 , і коли приїздить в село Саранчуки, то завжди зустрічається з ним. Транспортний засіб, яким він постійно користується, є автомобіль марки AUDI-80, 1993 року випуску із д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється його матір. Напередодні цих подій, а саме: 11 квітня 2018 року, близько обіду, він вказаним автомобілем приїхав в Саранчуки. Зустрівся із ОСОБА_19 та його сестрою Маряною. А так як це були Великодні свята, тому Маряна поїхала в гості до своєї тітки в с. Літятин, а вони з ОСОБА_20 поїхали в гості до його брата ОСОБА_14 , який проживає в с. Саранчуки. По місцю проживання ОСОБА_14 вони втрьох сиділи, розмовляли та вживали алкоголь, тому, захмелівши, він сказав ОСОБА_20 , що ніхто вже нікуди не поїде. Він задрімав, а вранці його розбудив ОСОБА_14 , і розповів про ДТП. Від ОСОБА_14 він також дізнався про те, що коли він заснув, ОСОБА_20 витягнув із його кишені ключа від замка запалювання та намагався кудись поїхати. Стверджує, що він ключа ОСОБА_20 від машини не давав і не дозволяв йому користуватися цим транспортним засобом.
Свідок ОСОБА_21 яна суду пояснила, що 11 квітня 2018 року вона була в гостях у ОСОБА_22 в с. Тростянці, а потім вони разом приїхали в Саранчуки автомобілем AUDI-80, яким постійно управляв ОСОБА_11 . Оскільки це були Великодні свята, то вона поїхала в гості до родини в село Літятин, а ОСОБА_11 , зустрівшись із її братом ОСОБА_20 , поїхали в гості до їх брата ОСОБА_14 , який мешкає в ОСОБА_23 . У Літятині вона мала ночувати, однак ОСОБА_20 постійно їй телефонував і надоїдав їй дзвінками, що хоче приїхати по неї, тому вона змушена була виключити мобільний телефон. Вранці, коли їхала додому, то їй зателефонувала мама і повідомила, що сталося ДТП. Коли вона йшла з автобуса, то побачила вже розбиту машину ОСОБА_11 .
Вина обвинуваченого у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується також здобутими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- рапортом начальника сектору Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області, зареєстрованим 12 квітня 2018 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бережанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області за № 719, з якого видно, що 12 квітня 2018 року в чергову частину Бережанського ВП ГУПНУ в Тернопільській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 квітня 2018 року, об 11год.15хв., до них зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про те, що близько 00год. 15хв. невідома особа на одній із вулиць с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області заволоділа автомобілем марки AUDI-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, зеленого кольору. Виїздом слідчо-оперативної групи було встановлено, що ОСОБА_4 , 1996 року народження, житель с. Саранчуки в ході розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_6 скористався тим, що останній заснув, незаконно заволодів його автомобілем;
- витягом із ЄРДР, з якого видно, що по факту вчинення 12 квітня 2018 року ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відомості про вищевказане за заявою ОСОБА_6 12 квітня 2018 року було внесено в ЄРДР за № 0000082;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 квітня 2018 року, згідно якого старший о/у Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області ОСОБА_24 прийняв заяву від ОСОБА_6 про те, що в ніч з 11 на 12 квітня 2018 року невідомі особи незаконно заволоділи його транспортним засобом марки AUDI-80 зеленого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 ;
- протоколом огляду місця події від 12 квітня 2018 року із долученими до нього фототаблицями, який свідчить про те, що місцем події є вулиця Буйняцька, що в селі Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, а саме - територія біля господарства, що належить ОСОБА_8 , де зі слів ОСОБА_6 ним 11квітня 2018 року був припаркований автомобіль марки АУДІ-80 зеленого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 . Цим же протоколом огляду місця події було зафіксовано виявлений вказаний вище автомобіль із наявними у ньому пошкодженнями;
-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 055618, який був складений 12 квітня 2018року дільничним офіцером поліції Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області ОСОБА_25 , відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним 12 квітня 2018року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто вживання алкогольних напоїв після вчинення ДТП. Вищевказаний протокол містить пояснення самого ОСОБА_4 , який власноручно зазначає, що 12 квітня 2018 року він керував транспортним засобом марки AUDI-80 із д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.
- результатом алкотесту Драгер -6810, АRCE 0218 № 3047, який свідчить про те, що 12 квітня 2018 року при обстеженні ОСОБА_4 працівниками поліції для визначення стану алкогольного спяніння використовувався алкотест Драгер, який показав 2.39 промілє алкоголю в крові;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 543671, який був складений інспектором СРПП №4 Бережанського ВП ГУНПУ ОСОБА_26 , з якого видно, що ОСОБА_4 12 квітня 2018 року, в селі Саранчуки, на вул. Буйняцькій, керуючи транспортним засобом марки AUDI-80 із д.н.з. НОМЕР_1 був не уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на огорожу та завдав матеріальних збитків;

- постановою про визнання речовими доказами від 12 квітня 2018 року згідно якої речовими доказами по даному кримінальному провадженні за № 0000082 визнано транспортний засіб марки АUДІ-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зеленого кольору; уламки скла фари автомобіля та уламок із полімерного матеріалу кузова автомобіля;
-висновком судової автотехнічної експертизи від 10 травня 2018 року за № 4-88/18, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу марки АUДІ-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 станом на 12 квітня 2018 року може становити 88 357.50грн.; матеріальні збитки, завдані власнику транспортного засобу марки АUДІ-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого 12 квітня 2018 року під час ДТП становлять - 40 766, 18грн.; вартість відновлювальних робіт по ремонту автомобіля АUДІ-80 із д.н.з. НОМЕР_1 можуть складати: без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ - 86 903, 45; з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні - 40 766,18грн.;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 квітня 2018 року, у якому обвинувачений ОСОБА_4 , ознайомившись із своїми правами і обовязками в присутності двох понятих, власноручно вказав про те, що він свою вину у викраденні у ОСОБА_6 транспортного засобу марки АUДІ-80 визнає повністю;
- протоколом проведення слідчого експерименту із долученими до нього фототаблицями, що був проведений 23 травня 2018 року, який свідчить про те, що під час цієї слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника та двох понятих розказав та показав, яким чином і за яких обставин ним 12 квітня 2018 року був вчинений злочин, а саме, що він без дозволу ОСОБА_6 , дочекавшись, що він засне, із задньої кишені його штанів витягнув ключа від замка запалювання автомобіля та, завівши автомобіль ОСОБА_11 , несправившись із керуванням, заїхав в огорожу господарства;
- протоколом проведення слідчого експерименту із долученими до нього фототаблицями, який був проведений 23 травня 2018 року. При проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_7 за участю понятих у добровільному порядку показав та розказав, як 12 квітня 2018 року ОСОБА_4 із задньої кишені штанів сплячого ОСОБА_6 витягнув ключа від автомобіля, і з ним вийшов на вулицю. Потім він, почувши звук двигуна автомобіля та сильний шум, вийшов на вулицю та побачив, що автомобіль ОСОБА_6 заїхав в стіну будинку господарства, у якому ніхто не живе, а підійшовши ближче до автомобіля та відкривши дверцята, побачив, що за кермом був його брат ОСОБА_17 .
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії органом досудового розслідування за ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані вірно, поскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за ознакою повторності.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відносяться до тяжкого злочину, особу винного, що завдана потерпілій шкода ним не відшкодована, що раніше обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, і належних висновків не зробив, що свідчить про стійкий та систематичний характер його протиправної поведінки та про його підвищену суспільну небезпечність, що цей злочин він вчинив будучи у стані алкогольного спяніння, що є обтяжуючою по справі обставиною, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без його ізоляції від суспільства.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 12 квітня 2018 року після умовно-дострокового звільнення протягом невідбутої частини покарання, то остаточне покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 393, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 71 Кримінального Кодексу України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бережанського районного суду від 17 лютого 2016 року у виді одного місяця позбавлення волі і остаточне покарання визначити у виді 5 ( пяти) років і 1 ( одного) місяця позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 4-88/18 від 10 травня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000082.
Речові докази по справі: транспортний засіб марки АUДІ-80 із д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зеленого кольору, який переданий на зберіганні потерпілій ОСОБА_9 , після набрання вироку законної сили залишити у її розпорядженні, а уламки скла фари та уламок із полімерного матеріалу кузова автомобіля, поміщені у сейф-пакет № 0432185 і передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області - повернути власниці автомобіля ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча суддя :