УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Києві від 31.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0001599 від 21.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Києві від 31.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0001599 від 21.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обгрунтування скарги потерпіла зазначає, що постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 року отримала 25.10.2019 року, в зв`язку з чим строк на оскарження постанови пропущено не було. Вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження необгрунтованим, передчасним, проведене досудове розслідування неповним, а постанова слідчого ОСОБА_4 винесена незаконно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, оскільки вона неодноразово зверталася до Генеральної прокуратури України зі скаргами на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , оскільки автомобіль, який здійснив наїзд на її чоловіка ОСОБА_5 не було вилучено та оглянуто спеціалістом, до того ж, автомобіль було відремонтовано, чим приховано сліди від контакту з пішоходом. 03.03.2017 року без повідомлення її була проведена експертиза, згідно висновків якої водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. У зв`язку із її незгодою з висновком експерта, була проведена повторна автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, згідно висновків якої: наїзд на її чоловіка ОСОБА_5 стався не на проїзній частині, а на узбіччі Гостомельського шосе. Таким чином, було встановлено порушення водієм ОСОБА_6 ПДР і його вину у скоєнні ДТП. Проте, на думку потерпілої, слідчий ОСОБА_4 передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як незаконну та необґрунтовану.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, та просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження як незаконну. Також зазначила, що у справі наявні протиріччя у показаннях свідків, висновках експертів, тому необхідно призначити четверту експертизу.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги, вважає, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення та з`ясування обставин за фактом наїзду на ОСОБА_5 , а кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки органом досудового розслідування не здобуто доказів, які б підтверджували наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в діях водія ОСОБА_6 , та ДТП сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху саме пішоходом ОСОБА_5 . Вказане підтверджується зібраними в рамках досудового розслідування документами, які містяться у матеріалах справи. Було призначено та проведено три експертизи, два висновки з яких підтверджують відсутність в діях ОСОБА_6 порушень ПДР, внаслідок чого сталась ДТП. Можливість отримання інших доказів вичерпана. Вважає постанову законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги з додатками, надані слідчим матеріали кримінального провадження №0001599 від 21.09.2016 року в 1 томі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, 21.09.2016 року СУ ГУ НП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001599 за ознаками за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Києві ОСОБА_4 від 31.10.2018 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому елементами його самостійності є право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням тощо.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Під час вивчення слідчим суддею наданих матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовуються підстави прийняття оскаржуваної постанови, встановлено, що в рамках досудового розслідування досліджувалися обставини по факту дорожньо-транспортної пригоди, зокрема дії водія ОСОБА_6 під час руху по Гостомельськом шосе в напрямку вул. Міської, де на відстані 1,3 км. від вказаної вулиці було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який помер на місці ДТП.

Так, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено слідчі (розшукові) дії, які були направлені на встановлення обставин ДТП, а саме:

-допит потерпілої ОСОБА_3 , яка повідомила, що 20.09.2016р. після 21 години спілкувалась з чоловіком по телефону та останній повідомив, що рухається додому в бік м. Буча по Варшавському шосе на маршрутному таксі. В подальшому вона дізналася про смерть чоловіка від лікаря швидкої допомоги, яка повідомила, що її чоловіка на Гостомельському шосе збив автомобіль та він загинув на місці ДТП;

-допит свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що правила дорожнього руху ніколи не порушував, спиртні напої взагалі не вживає протягом кількох років, автомобіль був у технічно справному стані. 20.09.2016 року рухався по Гостомельському шосе в напрямку вул. Міської, в автомобілі був один, освітлення по Гостомельському шосе відсутнє, ліхтарів дорожнього освітлення майже немає, на узбіччя не виїжджав, рухався тільки в одній смузі руху, швидкість руху була приблизно 60 км/год. Під час руху не відволікався, був повністю зосереджений на дорозі. Наближаючись до вул. Міської він несподівано побачив силует людини на узбіччі, і в той момент як він його побачив, пішохід швидко почав рухатися по діагоналі в напрямку його автомобіля та вже був на маленькій відстані від автомобіля. Все відбулося миттєво, і на гальма він встиг натиснути вже після удару, після наїзду змістився на узбіччя. Пішохід лежав на спині обличчям до догори;

-проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_6 , під час якого 04.02.2017 року останній підтвердив надані раніше показання;

-допит свідка ОСОБА_8 , який вказав, що 20.09.2018 він прибув на КП №507 для несення служби по місцю дислокації. Разом з ним заступив на чергування інспектор ОСОБА_9 . Приблизно о 22 годині 55 хвилин до їхнього посту під`їхав автомобіль-евакуатор і водій перебуваючи у схвильованому стані повідомив, що по Гостомельському шосе, приблизно 1-2 км. від їхнього посту в напрямку м.Гостомель ходить людина - чоловік, якого він трохи не збив. Зреагувавши на вказане повідомлення, вони підійшли до їх службового автомобіля з метою рухатись в напрямку м.Гостомеля знайти даного чоловіка, але в цю мить біля них зупинився, якийсь водій та у вікно крикнув, що 1-2 км. від них на дорозі збили людину. Після чого вони вирушили в напрямку м.Гостомель, де проїхавши приблизно 1.0 км., побачили, що у зустрічному для них напрямку, а саме в напрямку м.Києва на узбіччі стоять два автомобілі з увімкненими аварійними сигналами. На місці перебувало два чоловіки і лежало тіло людини без ознак життя.

-допит свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_8 ;

-отримано висновок судово-медичної експертизи №2627 від 06.12.2016р., відповідно до якого смерть ОСОБА_5 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою та шоком;

-проведено судово-токсикологічне дослідження крові ОСОБА_5 , 1978 р.н., та знайдено етиловій спирт в концентрації 2,69 проміле, що трактується як сильне алкогольне сп`яніння;

-отримано висновок автотехнічної експертизи Київського НДЕКЦ МВС України № 980ат від 03.01.2017р., згідно якого на момент огляду автомобіля «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_1 , несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини не виявлено, тобто вони знаходяться в працездатному стані;

-отримано висновок Київського НДЕКЦ МВС України автотехнічної експертизи по дослідженню обставин даної пригоди № 250-ат від 03.03.2017р., відповідно до якого: у даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля « ГАЗ -2705» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3 ПДР Україні в даній дорожній ситуації, водій автомобіля "ГАЗ-2705", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом застосування екстреного гальмування; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "ГАЗ-2705", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п.п. 12.2 та 12.3 ПДР України не вбачається;

-отримано висновок КНДІСЕ від 05.12.2017 №8413/1-52/23378/17-52 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної екпертизи, відповідно до якого наїзд автомобіля ГАЗ під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_5 було здійсненого на правому асфальтному узбіччі дороги Гостомельське шосе, визначити точні координати не видається можливим, покази водія ОСОБА_6 про розташування місця наїзду автомобіля ГАЗ та пішохода ОСОБА_5 є неспроможними з технічної точки зору, у даній дорожній обстановці з технічної точки зору ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити даний наїзд, дії водія ОСОБА_11 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.10.1,2.3.б, 12.1 ПДР;

- отримано висновок НДЕКЦ МВС №19/12-1/78/80-СЕ/18 від 04.05.2018р., відповідно до якого: відповідно до слідової інформації, яка зафіксована на схемі ДТП від 20.09.2016, наїзд автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 відбувся в районі правого краю проїзної частини дороги (відносно напрямку руху даного автомобіля). Указати більш точно місце наїзду відносно меж проїзної частини не представляється можливим; вирішити питання щодо встановлення швидкості руху даного автомобіля під час наїзду, експертним шляхом не представляється можливим; підтвердити або спростувати експертним шляхом у категоричній формі покази водія автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 в частині розташування місця наїзду та швидкості руху його автомобіля у межах вихідних даних, заданих судовому експертові, не представляється можливим. Показання водія автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 в частині параметрів зближення автомобіля та пішохода можна вважати, з технічної точки зору, спроможними; у даній дорожній обстановці водій автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2 та 12.3 ПДР України; у даній дорожній обстановці, заданій судовому експертові, водій автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; у дорожній обстановці, заданій судовому експертові, у діях водія автомобіля ГАЗ 2705 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п.п. 12.2 та 12.3 ПДР України, з технічної точки зору, не вбачається.

- отримано висновок Львівського НДІ судових експертиз МЮУ автотехнічної експертизи № 4231 від 10.10.2018 та № 4232 від 31.08.2018, відповідно до якого: з технічної точки зору, у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «ГАЗ 2705» ОСОБА_6 виконуючи рух в темний час доби, при виявленні пішохода ОСОБА_5 , при виникненні небезпеки повинен був керуватися технічними вимогами п.12.2, п.12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно проведеного дослідження, оскільки вибрана водієм ОСОБА_6 швидкість руху автомобіля 60 км/год. мала менше значення безпечної швидкості по видимості елементів дороги в напрямку руху автомобіля ГА32705, то в діях водія ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається; з технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій ОСОБА_6 не мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі); виходячи з результатів проведеного вище дослідження в діях водія автомобіля марки «ГАЗ 2705» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху України, що знаходилися б у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даного ДТП не вбачається; встановити якою була швидкість автомобіля «ГАЗ 2705» при наїзді на пішохода ОСОБА_5 відповідно до слідів на автомобілі та кінцевого його розташування, не представляється можливим з урахуванням відсутності методики для вирішення питань даного характеру; місце наїзду автомобіля Газ-2705, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 знаходиться на правій частині дороги, виходячи з напрямку в сторону м. Київ в районі, який дещо передує розміщенню уламка пластмаси. Встановити, в якому конкретному місці по ширині дороги ( на правому узбіччі чи на правій крайній смузі руху) відбувся наїзд на пішохода, не виявляється можливим, по причині відсутності необхідного комплексу ознак, які свідчать про це (слідів коліс автомобіля чи взуття потерпілого).

Наявні матеріали кримінального провадження свідчать про те, що у ході досудового розслідування було проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії з метою перевірки та з`ясування обставин по факту дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Разом з тим, відомостей, які вказують на порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді смерті пішохода ОСОБА_5 , під час досудового розслідування здобуто не було.

З викладеного вище вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було вжито достатніх заходів для перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає доводи потерпілої про неповноту проведеного розслідування та передчасне закриття кримінального провадження такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені під час проведення досудового розслідування.

Посилання потерпілої на незначні протиріччя в показаннях свідків, та необхідність призначення четвертої експертизи, належним чином не обґрунтовані та не можуть свідчити про необхідність скасування постанови слідчого.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги ОСОБА_3 , в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови старшого слідчого СУ ГУ НП у Києві від 31.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0001599 від 21.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.9, 22, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Києві від 31.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0001599 від 21.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя