Справа № 755/2957/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "06" березня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дніпровським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

При обговоренні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, при цьому вказав, що ризики наявні передбачені ст. 177 КПК України. При цьому просив врахувати, що у обвинуваченого немає постійного місця проживання в м. Києві, офіційно не працює, не одружений, неодноразово судимий.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, одночасно заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання. При цьому вказав, що у обвинуваченого є місце проживання в м. Василькові, Київської області, на території підприємства де він раніше неофіційно працював. Також, у обвинуваченого погіршився стан здоров`я, при цьому зазначив, що в умовах Київського СІЗО, обвинуваченому надають неналежне медичне лікування.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.

Суд крім цього враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність чи відсутність у обвинуваченого родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан.

Твердження захисника про погіршення стану здоров`я обвинуваченому ОСОБА_5 спростовуються довідкою № 481 від 14.01.2019 року, МКЛШМД, відповідно до якої при обстеженні головного мозку ОСОБА_5 патологічних та вогнищевих змін не виявлено. Крім того, захисником не було надано в судовому засіданні доказів, неналежного надання обвинуваченому ОСОБА_6 , в умовах Київського СІЗО, медичної допомоги та взагалі доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я обвинуваченого.

На підтвердження наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, що враховується при розгляді вище вказаного клопотання, теж не було доведено захисником. Всі доводи захисника є голослівними та не було доданого жодного доказу, що могли би свідчити про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 199, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 03 травня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя