Справа № 745/234/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/798/19
Категорія - ч. 2 ст. 345 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сосниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого робітником фермерського господарства « ОСОБА_10 », одруженого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого 13 січня 2012 року апеляційним судом Чернігівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.345 КК України,

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Поставлено стягнути з ОСОБА_8 на користь місцевого бюджету Менського району, Комунальний заклад охорони здоров`я «Менська центральна районна лікарня» витрати в сумі 4495 гривень 40 копійок.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_8 просить призначити покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без застосування ст.. 75 КК України. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначив, що при призначенні покарання, судом недостатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який хоча і відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, однак вчинений щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, що підриває авторитет, професійну честь і гідність правоохоронних органів. Апелянт вказує, що судом не враховано особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, однак ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, притягувався до адміністративної відповідальності, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом також не було враховано висновок органу пробації. Зазначив, що врахування однієї пом`якшуючої обставини щирого каяття, за наявності двох обставин що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, для призначення покарання з випробуванням судом явно перебільшено.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 березня 2018 року, близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства, розташованого за адресою: Чернігівська область, смт. Сосниця, вул. Новоселівська, 51; біля службового автомобіля Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області марки ВАЗ-2199, номерний знак НОМЕР_1 , з метою перешкодити виконанню службових обов`язків працівнику поліції, здійснив активну фізичну протидію та умисно завдав один удар головою в область обличчя начальнику сектору реагування патрульної поліції №2 Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_11 , який перебував у форменому одязі і при виконанні своїх службових обов`язків, та згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, які згідно з висновком експерта №26 від 15.03.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

04 березня 2018 року, близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарства, розташованого за адресою: Чернігівська область, смт. Сосниця, вул. Новоселівська, 51; біля службового автомобіля Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області марки ВАЗ-2199, номерний знак НОМЕР_1 , з метою перешкодити виконанню службових обов`язків працівнику поліції, здійснив активну фізичну протидію та умисно завдав один удар головою в область обличчя начальнику сектору реагування патрульної поліції №2 Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_11 , який перебував у форменому одязі і при виконанні своїх службових обов`язків, та згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, які згідно з висновком експерта №26 від 15.03.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 409 ч. 2 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При обранні ОСОБА_8 покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та обставин, які обтяжують покарання - рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України, суд першої інстанції належним чином не врахував висновок органу пробації, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_8 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Вказані судом першої інстанції обставини, на підставі яких він прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, за своєю сутністю не є тими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, їх наявність сама по собі не тягне безумовне застосування ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з постановленням відповідно до вимог ст. 420 КПК України нового вироку апеляційним судом, з урахуванням загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, враховує обставини кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його характеристику за місцем роботи, довідку Сосницького РС філії ДУ «Центр пробації» згідно якої ОСОБА_8 за час перебування на обліку громадського порядку не порушував, офіційно працевлаштувався та за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, згідно висновку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_8 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства та вважає за можливе, враховуючи дані про його особу, призначити покарання у виді реального позбавлення волі в межах наближених до мінімальних, передбачених санкцією ч. 2 ст. 345 КК України на строк 2 роки. На переконання колегії суддів, саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування ОСОБА_8 покарання рахувати з моменту фактичного його затримання.

В решті цей вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4