Справа № 212/7826/19
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

13 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий, останній раз: 23.08.2017 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст..185 ч. 2, 186 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 22.04.2019 року умовно достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 2 дні, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз 23.08.2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст..185 ч. 2, 186 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 22.04.2019 року умовно достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 2 дні, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 , повторно, 12.09.2019 року, приблизно о 16-10 годині перебуваючи неподалік буд. № 20 вул. М. Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив будівлю сторожки, розташованої на кладовищі «Бажанове» вул. М.Світальського, Покровському районі м. Кривого Рогу, в приміщенні якої знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_7 та користувався планшетом марки «Леново ТВ-Х304L».

В цей час, у ОСОБА_6 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення вищезазначеного планшету, належного ОСОБА_7 .

Того ж дня, близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , дочекавшись доки сторож кладовища «Бажанове» - ОСОБА_7 вийшов зі сторожки та зачинивши за собою двері направився проводити обхід кладовища, вирішив реалізувати свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення.

Реалізуючи виниклий злочинний намір, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців та будучі впевненим в тому, що його дії носять таємний характер, ОСОБА_6 , повторно, діючи із корисливих спонукань, підійшов до приміщення сторожки, розташованої при вході на кладовище «Бажанове» по вул. М. Світальського Покровському районі м. Кривого Рогу, де використовуючи фрагмент тротуарної плитки, яку знайшов у безпосередній близькості, розбив віконне скло зазначеної сторожки, та таким чином проник у її приміщення, звідки намагався таємно викрасти належний ОСОБА_7 планшет марки «Леново ТВ-Х304L», діагональ 14 дюймів, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6000 грн.

Покидаючи приміщення сторожки та знаходячись від місця скоєння кримінального правопорушення на відстані 1-2 метрів, ОСОБА_6 , був помічений з викраденим майном потерпілим ОСОБА_8 , який повернувся до будівлі сторожки, розташованої на кладовищі «Бажанове» по вул. М.Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, так як почув звук розбитого скла.

Побачивши ОСОБА_6 біля сторожки з викраденим майном, потерпілий ОСОБА_7 , став вимагати у останнього, щоб той зупинився та повернув викрадений планшет, однак ОСОБА_9 не побажав виконати законні вимоги потерпілого ОСОБА_7 та повернути останньому викрадене майно.

В цей час у ОСОБА_6 , виник раптовий намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, після чого, той, повторно, діючи з корисливих мотивів та усвідомлюючи, що його злочинні дії стали очевидними для потерпілого та сторонніх перехожих, яких ОСОБА_7 покликав на допомогу, утримуючи при собі планшет марки «Леново ТВ-Х304L», діагональ 14 дюймів, ІМЕІ: НОМЕР_1 , зник з місця скоєння кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 6000 грн.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
1)Протоколом огляду місця події та огляду планшету марки «Леново ТВ-Х304L».

2)Протоколами допитів потерпілого ОСОБА_10 .
3)Протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
4)Речовими доказами: планшетом марки «Леново ТВ-Х304L», фрагментом тротуарної плитки, 9-ть слідів пальців рук.

5)Повідомлення про підозру ОСОБА_6 .
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 на даний час ніде офіційно не працює, постійного стабільного доходу не має, раніше неодноразово засуджений, останній раз 23.08.2017 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст..185 ч. 2, 186 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 22.04.2019 року умовно достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 2 дні, ніяких висновків для себе не зробив, вчинив повторно, умисний, корисний, тяжкий злочин, що свідчить про його зневагу до чинного законодавства, та небажання робити висновки, стосовно припинення своєї протиправної діяльності.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочини, які відповідно до ст. 186 ч. 3 КК України карається позбавленням волі від 4 до 8 років.
Так ОСОБА_6 знаходячись на свободі, може знову вчиняти нові кримінальні правопорушення, також може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, немає постійного доходу також не має, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні слідчий та прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягали, просили задовольнити, послалися на обставини та ризики, що зазначенні в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати домашній арешт, додатково пояснив, що мешкає разом з матір`ю, після звільнення працював, йому зазначили, що на роботу потрібно прийти після 20 числа. Вину визначає, що скоїв злочин, передбачений статтею 185 КК України, так як не чув, що його кличуть. Раніше притягався п`ять раз до кримінальної відповідальності та чотири рази відбував покарання у вигляді позбавлення волі.

Захисник адвоката Лапшин в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив суд обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі. Щодо клопотання захисник зазначив на його безпідставність, так як відсутні ризики та слідчий належними доказами не довів в судовому засіданні наявність ризиків.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню виходячи із наступного.

13 вересня 2019 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 13 вересня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявності достатніх даних, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду, враховуючи тяжкість покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, санкція статті 186 ч.3 КК України передбачає покарання від 4 до 8 років позбавлення волі.

З врахуванням особи підозрюваного, з метою перешкоджання можливості займатися злочинною діяльністю, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, та незаконного впливу на свідків за кримінальним провадженням, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, що здобуті в рамках кримінального провадження на стадії досудового слідства.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12 вересня 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12 вересня 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12 вересня 2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також під час розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що, знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 може продовжити свою злочину діяльність; перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи по суті у суді.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_6 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, та характер вчиненого, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розміри 60000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена до закінчення строку дії даної ухвали, у разі внесення застави суд, вважає за необхідне покласти обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає за без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, суду про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Слідчий суддя встановив, що відповідно до протоколу затримання особи, від 12 вересня 2019 року, ОСОБА_6 затриманий на підставі статті 208 КПК України. В судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доставлений під вартою. Враховуючи вказану обставину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 обмежений у волі з 21 години 30 хвилин 12 вересня 2019 року, а тому строк тримання під вартою рахувати з вказаного часу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2019 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 години 30 хвилин 12 вересня 2019 року.

Строк дії ухвали до 21 години 30 хвилин 10 листопада 2019 року.

Одночасно визначити заставу в сумі 60000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до СВ Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 не відлучатись із населеного пункту, де він мешкає.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 години 30 хвилин 10 листопада 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарання.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити до органу місця попереднього ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1