У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2019 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що 22.10.2019, приблизно о 16:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в сквері, що розташований поряд із залізничним вокзалом ст. Жмеринка, що за адресою: Вінницька область, м Жмеринка, вул. Б.Олійника, 1, де помітив раніше невідому йому жінку, яка користувалась мобільним телефоном марки «Xiaomi», моделі «Redmi 6A», синього кольору у чохлі-книжці чорного кольору, який тримала у руці.
В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вищезазначеного мобільного телефону.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та метою, підбурюваною жагою до легкої наживи, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, ОСОБА_5 із застосування фізичної сили до ОСОБА_7 , а саме: схопивши останню за волосся потягнув її на себе та відштовхнув, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю при цьому спричинивши фізичний біль останній, ОСОБА_5 вирвав у неї з рук мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 6A», синього кольору у чохлі-книжці чорного кольору, вартість якого становить 2 800 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, почав тікати, з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, однак розпорядитись викраденим майном не встиг, так як був затриманий працівником поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницької області.
У результаті своїх злочинних умисних дій, ОСОБА_5 відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме її мобільним телефоном.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Слідчий зазначає, що є всі підстави застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в з в`язку з обґрунтованою підозрою його у вчиненні злочину за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_4 просили суд задовольнити клопотання, без альтернативної застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього домашній арешт за адресою проживання в м. Києві. Пояснив, що живе в будинку бабусі, які 82 роки, з якою проживає сім`я його старшої сестри. Він офіційно ніде не працює. В Жмеринці був проїздом, прямував з Києва до Одеси. З обставинами вчинено злочину погоджується, оспорює кваліфікацію в частині застосування насильства до потерпілої.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 погодився з клопотанням частково, вважав за можливе застосувати до обвинуваченого домашній арешт. Вважає підозру не достатньо обґрунтованою для арешту.

Судом встановлено.

22.10.2019 о 17:10 годин в м. Жмеринка в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 , про що свідчить протокол про затримання.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, що підтверджується на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю доказів, які зафіксовані: - в рапорті старшого інспектора - чергового СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 22.10.2019; - в протоколі про прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення; - в протоколі огляджу місця події в якому зафіксовано огляд місця події, а саме: пасажирська платформа залізничного вокзалу ст.. Жмеринка Вінницької області; в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення; - в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; - в протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння; - в протоколі допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були очевидцями злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.

Слідчий суддя (суд) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує обставини, що викладені у ст. 178 та керується вимогами ст. 194 КПК України.

Щодо поняття «обґрунтована підозра» суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення та в п. 32 рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно якого вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого, при цьому, суд враховує фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який являється громадянином республіки Молдова, немає постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків у вигляді сім`ї, ніде не працює і не навчається. Раніше неодноразово судимий Приморським районним судом м. Одеси, а саме вирок від 19.10.2001, від 18.06.2003, від 22.02.2007, вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 24.07.2009. Останнім вироком Оболонського районного суду м. Києва, вирок суду від 23.09.2016 року, ОСОБА_5 був засуджений за ч.4 ст. 296, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2018. За жоден із вироків судимість не знята і не погашена. Кожин наступний злочин, за який судимий, вчиняв в короткий час після реального відбуття покарання, що свідчить про досить високий ризик вчинення ним повторного злочину у разі залишення його на волі .Відповідно до характеристики, наданої начальником державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», ОСОБА_5 за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується негативно, не стає на шлях виправлення.

Враховуючи його зрілий вік, характер та обсяг висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором та які не спростовані стороною захисту, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 досить вірогідно, з урахуванням наведеного вище, може, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу, експертів, суд вважає за доцільне на час досудового розслідування застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

За цих же обставин суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останнім процесуальних обов`язків.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави, як альтернативу тримання під вартою.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки в наявності більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішенні згаданого питання, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви"). А необхідність забезпечення належного здійснення провадження, є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення у справі «Ямрозі проти Польщі», «Плєшков проти України»).

При цьому суд звертає увагу прокурора, що при кожному наступному поданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, останній повинен більш детально обґрунтовувати наявні ризики, які визначені ст. 177 КПК України та враховувати можливість їх зменшення, зі спливом часу та іншими чинниками.

Керуючись ст. ст. 178, 193, 194, 196, 197,202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця с. Раскаєць, Штефан-Воде район, зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії даної ухвали визначити в межах 60 (шістдесяти днів) з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто до 17 години 10 хвилин 20 грудня 2019 року включно.
В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт - відмовити.
Виконання ухвали в частині взяття під варту покласти на Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1