Справа № 495/8872/16-к
Провадження № 1-кп/520/388/19
УХВАЛА
11.11.2019 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004501 від 02.09.2015 року та № 0000303 від 27.03.2015 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 122, ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До обвинуваченого ОСОБА_10 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого було продовжено до 12 листопада 2019 року.

Під час судового засідання, при обговоренні порушеного судом питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 прокурор вважав за доцільне продовжити строки застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечують проти продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, вжитого щодо ОСОБА_10 на особисте зобов`язання. Таке клопотання мотивовано відсутністю дотримання необхідного балансу між суспільним інтересом тримання ОСОБА_10 під вартою та його правами і охоронюваними законом інтересами, натомість сама тяжкість злочину, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_10 не є єдиною належною підставою для утримання ОСОБА_10 під вартою.

Прокурор заперечував проти поданого ОСОБА_8 клопотання з мотивів його необґрунтованості.

ОСОБА_10 підтримав вимоги вказаного клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання про зміну обраного щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Дослідивши заявлені клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , з урахуванням особи обвинуваченогоОСОБА_10 , що він обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину проти життя, яке є найвищою соціальною цінністю, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні злочинів, колегія суддів приходить до висновку, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення та можливість обвинуваченого переховуватись від суду.
Також, враховуючи, що передбачені ст.177 КПК України ризики не знизились та не відпали, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес у триманні обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, тому, продовжуючи відносно обвинуваченогоОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів приходить до висновку, що необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

За викладених підстав, суд приходить до висновку, що не встановлено правових підстав для задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 184, 194, 197, 331, КПК України, суд, -
УХВАЛИЛА:
Обвинуваченому ОСОБА_10 та захиснику ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі строком на 60 діб, тобто до 10.01.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3