Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9943/19
Провадження № 1-кп/644/894/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2019 року №0000015, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що фактично мешкав АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України. По справі відкладено підготовчий судовий розгляд до 14.01.2020 року за клопотанням сторони захисту.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було обрано слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Харкова із строком його дії до 15.12.2019 року. Термін тримання під вартою спливає до визначеної судом дати наступного підготовчого судового засідання.

Оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає, відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підозра є обгрнутованою, ризики, що були встановлені під час обрання запобіжного заходу не втратили свою актуальність, а саме існує ризик впливати на свідків, що не допитані, також враховуючи імовірне покарання, що може бути призначено за вироком це може зумовити загрозу втечі обвинуваченого, окрім того, наявні дані про вчинення обвинуваченим ще одного кримінального правопорушення, провадження за яким перебуває у Фрунзенському районному суді м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України. З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований в Харківській області, але фактично там не проживає, тричі змінював місце проживання в Харкові, не працює, вважала, що інші запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, посилалась на те, що ризики на які посилається сторона обвинувачення не підтверджуються відповідними доказами, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, із визначенням місця домашнього арешту за місцем проживання цивільної дружини обвинуваченого по АДРЕСА_2 , також у разі, якщо суд дійде висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, просила зменшити розмір застави визначений апеляційною інстанцією до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обвинувачений ОСОБА_5 доводи захисника підтримав, посилався на те, що він вже 60 днів перебуває під вартою, має намір виправитись, перебувати поряд із родиною.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18.10.2019 року було обрано запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. Підставою застосування запобіжного заходу визначено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначена ухвала оскаржувалась в апеляційному порядку та скасована лише в частині не визначення розміру застави, визначено розмір застави в 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 96050 гривень. Підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу, ризики встановлені ухвалою слідчого судді та передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не втратили свою актуальність. На підтвердження зазначених ризиків свідчить по-перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого, про що викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». По-друге, в ході розгляду справи не допитувались свідки, не досліджувались письмові документи, що викликає можливий ризик впливу обвинуваченого, також, враховуючи наявність ще одного обвинувального акту в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України, це свідчить про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Що стосується ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, то суд вважає, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на момент вирішення питання про продовження строку тримання під вартою вже втратив свою актуальність, оскільки досудове розслідування завершено, всі докази, які були зібрані, були відкриті стороні захисту та обвинуваченому.
Суд враховує наявність даних про обґрунтованість підозри до ступеню необхідного для даної стадії судового процесу, вік обвинуваченого, його соціальні зв`язки, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність місця реєстрації, за яким мешкає мати обвинуваченого, але при цьому також суд враховує, що під час обрання запобіжного заходу та в обвинувальному акті зазначені різні місця проживання, що дає підставу вважати суду про відсутність постійного місця проживання у обвинуваченого. Також відсутні будь-які дані про неможливість перебування обвинуваченого в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я. Враховуючи, що на даний час наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не змінилась, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу немає. Також, суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, оскільки даний розмір був визначений апеляційною інстанцією з урахуванням всіх доводів сторони захисту, будь-яких нових доводів для зміни відповідного розміру наведено не було.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу та зменшення розміру застави, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців. Керуючись ст. ст. 177, 194, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 08.02.2020 року. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 11.12.2019 року. Ухвала згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1