Справа № 289/223/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухів-ІІ, Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого бетонярем в ТОВ «Основа», на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
07.10.2018 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування обставин конфлікту між своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшов до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де з даного приводу почав вимагати пояснень від малолітнього ОСОБА_5 . Так як останній будь-що пояснювати відмовився, ОСОБА_11 взяв його за руку та відвів до себе в господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де в цей час знаходились його неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого на ґрунті виниклих неприязних відносин, почав сварку із малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якої у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
Одразу після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, рукою наніс неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , один удар по обличчю, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді синця обличчя, струсу головного мозку, контузії лівого ока, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав частково, цивільний позов, пред`явлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, не визнав, пояснивши наступне. Так, в жовтні 2018 року у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 з його дітьми виник конфлікт. Тому у вихідний день по обіді він пішов додому до ОСОБА_12 з`ясувати стосунки з ОСОБА_13 . Дійсно він повів потерпілого до себе додому, щоб в присутності своїх дітей попитати про причини виниклого конфлікту, там ОСОБА_13 почав огризатись, тому він не витримав та вдарив його рукою по обличчю. Зазначив, що коли він вдарив потерпілого, то був тверезий, та лише після цього випив горілки. Також вказав, що не визнає пред`явлений законним представником потерпілого цивільний позов, оскільки вважає суму в 50 тисяч гривень на відшкодування спричиненої ним потерпілому моральної шкоди завеликою. У скоєному щиро кається.
Разом з тим, провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при обставинах, вказаних у вироку, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 7 жовтня 2018 року ОСОБА_4 прийшов до них додому, коли його батьків не було, та сказав йому йти разом з ним до них, оскільки, як він сказав, треба було розібратися у виниклому конфлікті з його дітьми. Він не хотів йти, тому ОСОБА_4 тягнув його за руку. Також з ОСОБА_4 був його син ОСОБА_14 . Вони прийшли у двір до ОСОБА_15 , який знаходиться через дві хати від них, там ОСОБА_4 ударив його кулаком в око. Він побіг додому, там викликав телефоном маму. Зазначив, що батьки возили його неодноразово до лікарні, оскільки в нього боліла голова. Через лікування він пропускав заняття у школі. Вказав, що після цього випадку він боїться дорослих. Також вказав, що конфлікт в нього з дітьми ОСОБА_4 виник, оскільки ті нецензурно виражались в його бік, а він їм відповів.
Допитана судом законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_13 завжди був активною дитиною, посередньо навчається у школі. До цього в нього бували незначні конфлікти з дітьми, однак вони відразу вичерпувалися. 7 жовтня 2018 року вона була на роботі, по обіді їй зателефонував її син та розповів, що ОСОБА_4 привів його до себе на подвір`я та там побив. Коли вона повернулась додому, в сина під оком був синець, дуже боліла голова. Зазначила, що вони звертались до лікарні, та до сих пір лікуються амбулаторно. Вказала, що після цього випадку її син почав боятись дорослих, боїться залишатись сам вдома, погано спить, його мучають головні болі. Тому, на її думку, сума у 50 тисяч гривень на відшкодування спричиненої ОСОБА_4 її сину моральної шкоди є цілком обґрунтованою. Також зазначила, що після цієї події в них сталась пожежа в домі, який було знищено, та на даний час вони з дітьми не мають постійного місця проживання.
Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив, що 7 жовтня 2018 року він зранку поїхав з іншими дітьми у ліс, дружина була на роботі, син ОСОБА_13 залишився вдома. По обіді йому зателефонувала дружина та сказала їхати додому, бо їх сина побив ОСОБА_4 . Коли він приїхав, ОСОБА_13 стояв у дворі, плакав та під оком в нього був синець. Він розповів, що ОСОБА_4 змусив його піти до них і там у присутності своїх дітей ОСОБА_4 його вдарив. Після цього він пішов до ОСОБА_4 , однак того не було вдома. Також вказав, що після побиття його син боїться дорослих, його неможливо залишити одного вдома, лікування його дитини ще досі триває.
Допитана судом в присутності законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_9 пояснила, що на початку жовтня 2018 року між ОСОБА_16 та нею і її братом стався конфлікт: ОСОБА_13 сварився на неї нецензурною лайкою, про що вона розповіла батькам. На вихідних через декілька днів її батько привів ОСОБА_13 до них на подвір`я, щоб той перед нею вибачився, ОСОБА_17 почав казати на її брата неправду, тоді її тато не витримав та вдарив ОСОБА_17 в обличчя. Той побіг додому.
Допитаний судом в присутності законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_8 пояснив, що знає ОСОБА_18 давно, той постійно свариться з дітьми та ображає їх. Так, на початку жовтня 2018 року він образив його та його сестру. Тому на вихідних він з батьком пішли додому до ОСОБА_19 , привели ОСОБА_13 до них на подвір`я для того, щоб той вибачився перед його сестрою ОСОБА_20 . Толік сказав, що батька посадять до в`язниці, той розізлився та вдарив ОСОБА_17 по обличчю.
Допитаний судом свідок ОСОБА_21 вказала, що бачила, як 07.10.2018 року вдень ОСОБА_4 вів по вулиці Золотунець Анатолія. Вказала, що їх розмови не чула, пізніше дізналась, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_13 .
Допитаний судом свідок ОСОБА_22 зазначив, що є сусідом ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . Вказав, що йому відомо, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_23 , бачив на його обличчі синець.
Допитана судом свідок ОСОБА_24 вказала, що про побиття ОСОБА_23 дізналась від дочки, з якою ОСОБА_13 збирався гуляти після того, як зробить домашнє завдання. В подальшому вона бачила синець під оком у ОСОБА_13 , бачила автомобіль поліції під будинком ОСОБА_12 .
Крім цього провина ОСОБА_4 у скоєному ним кримінальному правопорушенні також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого той розповів, яким чином ОСОБА_4 наніс йому удар по обличчю; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході якого він детально розповів та показав, яким чином відбувались події 07.10.2018 року та де саме, чим саме та яким чином наніс удар потерпілому; висновком судово-медичного експерта № 384 від 23.10.2018 р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 , 2006 р.н. маються тілесні ушкодження у вигляді синцю обличчя, струсу головного мозку, контузії лівого ока, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я, могли виникнути від дії твердого /их/, тупого/их/ предмету/тів/, які не залиши по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин і в час вказані потерпілим. Потерпілому було заподіяно не менше 1 травмуючої дії. Біль при пальпації не виключає можливості прикладання сторонньої фізичної сили. В момент отримання ушкоджень він міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні.
Таким чином, проаналізувавши досліджені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального правопорушення невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи дані про його особу, а також досудову доповідь, складену Радомишльським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді виправних робіт.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов, заявлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в його інтересах про відшкодування з ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 50 000 грн., враховуючи вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ту обставину, що внаслідок отримання тілесного ушкодження неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 зазнав негативних змін у своєму житті та переніс стрес та значні душевні страждання, а також зважаючи на принципи розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням 10 % з суми його заробітку в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят) тисяч гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 , протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1