У Х В А Л А

03.07.2019

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва колегіально судом в складі трьох суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , та за участю учасників судового провадження у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 за № 0000003 розглянувши у відкритому судовому засіданні питання можливості продовження розгляду судового провадження та заяву захисника ОСОБА_5 про відмову від виконання обов`язків захисника, встановив :

у провадженні цього місцевого суду на етапі судового розгляду знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч.2,3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст.205; ч. 3 ст. 209; ч.1 ст. 255; ч. 3 ст. 27 ч. 2, 3 ст.358; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1; ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3 ст. 358; ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 2, 3 ст. 358; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 2,3 ст. 358; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 2, 3 ст. 358; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366; ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 255 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 255; ч. 4 ст. 190; ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні 03.07.2019 судом було поставлено на обговорення питання можливості продовження розгляду судового провадження, ураховуючи неявку захисників ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з урахуванням надходження заяви захисника ОСОБА_5 про відмову від виконання обов`язків захисника ОСОБА_11 .

Учасники судового провадження уважали за дійсне дане судове провадження відкласти, так як є дійсними обставини регламентовані ч. 1 ст. 52 КПК України та суд сприймає таку позицію, як слушну, з огляду на висунення обвинуваченим обвинувачень у вчиненні, у т.ч. особливо тяжких злочинів.

Щодо заяви захисника ОСОБА_5 про відмову від виконання обов`язків захисника, то суд проаналізувавши її, заслухавши з даного питання доводи учасників судового провадження, приходить до наступного.

Ухвалою від 14.03.2019 було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках данного провадження.

Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначено обвинуваченому ОСОБА_11 захисника ОСОБА_5 .

Після призначення Центром адвоката ОСОБА_5 захисником указаного обвинуваченого останній після ознайомлення зі справою подав до суду заяву про відмову від виконання обов`язків захисника, яку умотивував тим, що після зустрічі з обвинуваченим з метою узгодження тактики, стратегії та способів захисту стало очевидним, що вони мають протилежне бачення з цих питань, тим самим наявна незгода обвинуваченого щодо обраного захисником способу захисту.

Також, ОСОБА_5 у заяві указує, що зважаючи на обсяги матеріалів кримінального провадження (понад 77 томів), кількість епізодів у справі (понад 3 500), дане провадження є для нього особливо тяжким.

Так, лише ознайомлення з матеріалами цієї справи може зайняти декілька місяців безперервної роботи.Вступ же у справу та надання правової допомоги без ознайомлення з матеріалами справи означатиме для нього формальний підхід до виконання свої обов`язків, недотримання стандартів якості надання правової допомоги та як наслідок порушення права на захист клієнта.

В скупності з навантаженням по іншим кримінальним провадженням та іншим
справам які вже перебувають в його провадженні, подальша участь в цьому
провадженні може призвести до порушення прав інших клієнтів, з якими раніше були
укладені договори про надання правової допомоги та щодо яких видані дорученняЦентром БВПД.

Отже, адвокат підсумовує, що на жаль, однак його професійний рівень, на даний час, не дозволяє надавати ОСОБА_11 допомогу захисника на рівні, який не призвів би до порушення його прав в цьому провадженні.

Також, в цій же заяві, було попереджено обвинуваченого щодо намірів відмови від виконання обов`язків захисника, пояснено та обґрунтовано причини такої відмови.

Виходячи з вищевикладеного, просить керуючись п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України, прийняти його відмову від подальшої участі в цій справі та від подальшоговиконання обов`язків захисника обвинуваченого ОСОБА_11 у справі № 755/17807/13-к та призначити йому іншого захисника в цього кримінальномупровадженні.

Суд при розгляді цього питання відмічає, щ звернення за своєю суттю мотивується тим, що надалі за участю указаного захисника обвинуваченомуне може бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника

Разом з тим, відповідно до Конституції України, кожен має право на захист від обвинувачення та на правову допомогу.

Частиною 1 статті 20 КПК України передбачено, що обвинувачений має право на захист, яке, у тому числі, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Недотримання цієї складової права на захист на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення.

Згідно практики ЄСПЛ відображеної, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду».

У п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

У п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 90-91 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).

Тотожні висновки ЄСПЛ містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України», «Шабельник проти України», від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», від 03 листопада 2011 року у справі «Балицький проти України», від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», від 12 січня 2012 року у справах «Тодоров проти України», «Довженко проти України», «Іглін проти України», від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» та інші.

З позиції ВССУ висловленої в узагальненні «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні», яке було обговорено та взято до відома на засіданні пленуму ВССУ 25.09.2015, слідує, що ЄСПЛ уже неодноразово констатував порушення права на захист у справах, де захисник не здійснював ефективний захист.

Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», де у п. 90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п. 3 (с) ст. 6 Конвенції зазначив той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника найімовірніше здійснювали символічний характер при наданні своїх послуг.

Таким чином, ЄСПЛ поставив під сумнів виконання захисниками ефективного захисту заявника, що становило істотне порушення вимог КПК.

А тому, ВССУ вказує на те, що судам необхідно враховувати таку практику під час перевірки забезпечення права на захист під час досудового розслідування та судового провадження у справі. За наявності ознак «символічного надання послуг» суди мають належним чином реагувати в таких випадках.

З урахуванням того, що згідно ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках: 1) якщо є обставини, які згідно з цим Кодексом виключають його участь у кримінальному провадженні; 2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту… ; 4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.

Порядок прийняття від захисника після його залучення відмови від виконання своїх обов`язків прямо не установлений, адже ст. 54 КПК України регламентує тільки у собі порядок відмови обвинуваченого від захисника, і все, а тому, на думку суду, може бути реалізований у спосіб запропонований захисником у цьому зверненні.

На користь цього свідчать і юридичні конструкції, використанні законодавцем у згаданих статтях Кодексу. У нормах статтей 42, 45-54 КПК йдеться про «захисника», тобто про конкретизовану сторону кримінального провадження, від персони якої можливо відмовитися після її залучення у процес, так і вона сама має право відмовитися від виконання своїх обов`язків після такого залучення, а не відмову від загального поняття «права на захист», адже сама по собі відмова не тягне порушення такого права у світлі запобіжників установлених у ч. 1 ст. 52 того ж Кодексу.

У той час, як фактично подальша примусова участь захисника у справі прямо може вплинути на подальше забезпеченння можливість отримати ефективну допомогу захисника для обвинувачених, що є неприйнятним.

Тому, суд, у розрізі наведених обставин та урахуванням норм ч. 6 ст. 9 КПК України, уважає за доречне (слушне) з метою забезпечення подальшого права обвинуваченого отримувати належний захист у суді від висунутого обвинувачення, а не «символічний», прийняти відмову ОСОБА_5 від виконання своїх обов`язків шляхом його заміни Цетром на іншого, так як ухвалою від 14.03.2019 було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження ,та таке судове рішення підлягає безумовному виконанню.

Та у світлі того, що на цей час, обвинувачений указує, що не має коштів, а би залучити захисника самостійно (відмості установлені ухвалою суду від 14.03.2019).

Згідно ст. 49 КПК України, захисник призначається, зокрема, коли підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів (ч. 1 ст. 52 КПК України).

ОСОБА_11 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366; ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України, тобто йому висунуто обвинувачення у тому числі і в учиненні особливо тяжкого злочину, а тому участь захисника у провадженні обов`язкова.

Останній змоги самостійно залучити захисника змоги не має (осбтавини установлені ухвалою суду від 14.03.2019).

Разом з тим, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою (ст. 49 КПК України).

Статтею 45 КПК України передбачено, що захисник допускається до участі в справі в будь-якій стадії процесу.

З огляду на наведене суд вважає за необхідне, беручи до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_11 висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, та те, що, він не мають змоги залучити самостійно захисника в силу свого фінансового становища, з урахуванням положень ст.ст. 20, 49, 52 КПК України, Закону України «Про безоплатну правову допомогу», Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та враховуючи і застосовуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у п. 25 рішення від 20 грудня 2011 року у справі «Максименко проти України», що «забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину безоплатної юридичної допомоги, що є однією з вищезазначених гарантій, здійснюється за двох умов: якщо така особа не має достатньо коштів для оплати юридичної допомоги та якщо інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога (серед інших прикладів - п. 39 рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Фам Хоанг проти Франції»), доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві замінити зазначеному обвинуваченому захисника у цій справі, а саме засідання відкласти.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 45, 49, 52, 54, 369-372, 376 КПК України, суд постановив :

замінити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 за № 0000003, призначеного йому згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві захисника ОСОБА_5 на іншого доручивши Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити цьому обвинуваченому адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.

Судове засідання відкласти до 14:30 год. 05.07.2019, у яке викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Копію ухвали направити на виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві (вул. Маршала Рибалко, 10/8, оф. 302, м. Київ, 04116) вказавши у супровідному листі наступну дату судового засіданні у цьому судовому провадженні.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:50 год. 03.07.2019.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3