Номер провадження 1-кс/495/5323/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
25.11.2019 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно та просить суд накласти арешт на наступне майно, а саме: на два фрагментарні сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою масштабної фотозйомки, які були вилучені під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 .
В клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що в період часу з 14.11.2019 року до 21.11.2019 року невстановлена особа шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки скоїла крадіжку майна, що належить ОСОБА_5 спричинивши останньому шкоду у розмірі 10 000 гривень.
За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 22.11.2019 року відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002835 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час проведення огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: два фрагментарні сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою масштабної фотозйомки, про що складено відповідний протокол огляду місця події.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області: два фрагментарні сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою масштабної фотозйомки, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження вказаного майна, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, в якості речових доказів та проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні.
На підставі наведеного та з метою збереження речових доказів слідчий просить задовольнити клопотання.
Прокурор надав заяву, відповідно до якої просив розглянути дане клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до абзацу першого ч.5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до протоколу огляду від 21.11.2019 року, виконаним слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , об`єктом огляду була територія домоволодіння, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено два фрагментарні сліди низу підошви взуття зафіксовані, які вилучені за допомогою масштабної фотозйомки.
Тобто, слідчий звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням про накладення арешту на майно лише 25.11.2019 року, що у відповідності до абзацу першого статті 171 ч.5 КПК України є порушенням строків для звернення до слідчого судді із таким клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи те, що слідчим пропущені строки для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, передбачені ст. 171 КПК України та не доведено необхідність арешту майна, визначеного у клопотанні, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК україни, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, на два фрагментарні сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою масштабної фотозйомки, які були вилучені під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1