ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/369/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 697/973/18 Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , прокурора на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2019, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазірці, Канівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого

визнано винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Термін відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 29.07.2019.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 400 000,00 грн.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, які в загальній сумі складають 9 415,20 грн.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що 19.05.2017, близько 01 години, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 та згідно додаткової судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/195 від 19.03.2018, знаходився у працездатному стані, рухаючись по автодорозі Р-19 сполученням Фастів-Митниця-Обухів-Канів, в порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 - керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неподалік села Лазірці, Канівського району Черкаської області, відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 4-386 від 26.04.2018, порушив вимоги лінії дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, перетинати яку забороняється та виїхав на зустрічну смугу руху, всупереч вимог пункту 10.1. - перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку; 12.2. - не врахував, що в темну пору доби швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; 12.6. г) - рухався із швидкістю близько 160-180 км/год, незважаючи на те, що поза населеним пунктом на всіх дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год, внаслідок чого, рухаючись по зустрічній смузі руху, допустив виїзд на ліве узбіччя та перекидання автомобіля, в результаті чого пасажир ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1135 від 04.07.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому дванадцятого грудного хребця без ушкодження спинного мозку, що відноситься до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2190 від 19.12.2017 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови із забоєм головного мозку тяжкого ступеня; травми грудної клітки з численними переломами ребер зліва, забоєм лівої легені, розривом діафрагми зліва; травми черевної порожнини з розривом селезінки та крововиливом в черевну порожнину; травми тазу з переломом кісток тазу з двох сторін, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

В апеляційних скаргах:

- захисник просить вирок змінити, призначивши обвинуваченому мінімальне покарання та звільнити від його відбування з випробуванням, мотивуючи свої вимоги тим, що призначене покарання є занадто суворим. Суд при призначенні покарання не достатньо врахував такі пом`якшуючі покарання обставини, як повне визнання вини у вчиненому злочині, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Дружина ОСОБА_7 вагітна, що підтверджується медичною довідкою.

Вважає, що у суду було достатньо підстав застосувати положення ст.69 КК України та перейти до нижчого покарання ніж передбачено ч.2 ст.286 КК України.

Крім того, під час судового розгляду не доведено наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, не спростовані пояснення ОСОБА_7 , щодо керування транспортного засобу у тверезому вигляді.

Таким чином, на думку захисника, суд необґрунтовано застосував обтяжуючу покарання обставину алкогольне спяніння, що дає підстави для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

- прокурор просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та засудити: за ч.2 ст.286 КК України до 7 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортним засобом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченого злочину в результаті якого двоє осіб отримали тілесні ушкодження середнього та тяжкого ступеню, особу обвинуваченого, який вину визнав, проте, не виявив жодних ознак каяття. Крім того, ОСОБА_7 ніде не працює та незважаючи на досить тривалий час досудового розслідування та судового розгляду не вжив заходів щодо відшкодування спричинених збитків. Судом не враховано думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому найсуворіший вид покарання, не враховано сам спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 не маючи відповідного водійського посвідчення керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, так як обставини, на які він вказує в скарзі не доведено доказами. Крім того, зазначає, що безпідставними є твердження прокурора про небажання відшкодувати потерпілій ОСОБА_9 завдані збитки. Звертає увагу, що неодноразово намагався вжити заходів до відшкодування шкоди, проте, потерпіла та її батьки відмовились.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, доводи прокурора, яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга прокурора та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирок суду першої інстанції повинен відповідати вимогам ст. 374 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Ці вимоги закону місцевим судом не виконані.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як свідчить аудіозапис судового засідання в Канівському міськрайонному суді Черкаської області, суд після виходу з нарадчої кімнати проголосив обвинувальний вирок, мотивувальна частина якого істотно відрізняється від тексту вироку, наявного в матеріалах кримінального провадження. Зокрема, у мотивувальній частині наявного в матеріалах кримінального провадження вироку міститься текст, який не оголошувався судом першої інстанції під час проголошення судового рішення.

Вищевказані порушення КПК України є істотними і тягнуть за собою безумовне скасування вироку з признанням нового розгляду в іншому складі суду.

У зв`язку із скасуванням вироку суду, колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційних вимог прокурора та захисника щодо його незаконності в частині призначення ОСОБА_12 покарання, оскільки відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. Доводи прокурора та захисника можуть стати предметом розгляду під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду, в зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.

ОСОБА_7 був взятий під варту вироком суду першої інстанції та у зв`язку із скасуванням в цілому рішення суду першої інстанції - рішення про тримання під вартою також підлягає скасуванню, при цьому до ухвалення вироку ОСОБА_12 запобіжний захід не обирався, тому розглядаючи клопотання прокурора про запобіжний захід колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до часткового задоволення по наступним мотивам.

ОСОБА_7 вчинив злочин з необережності, раніше не переховувався від органів досудового розслідування та суду, крім того, раніше запобіжний захід йому взагалі не обирався, має дружину, яка вагітна, тому колегія суддів вважає, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого достатнім буде запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням ряду обов`язків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.6 ст. 407, ст.412 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого

ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2019 щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну місця роботи та проживання; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає: с. Лозірці, Канівського району Черкаської області без дозволу прокурора, суду.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Головуючий-суддя -

Судді -