Справа № 559/1393/19
номер провадження 1-кп/558/134/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 18.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студянка, Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, військовозобов"язаного, приватного підприємця, депутата Смизької селищної ради об`єднаної територіальної громади, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, -

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи депутатом Смизької селищної ради об`єднаної територіальної громади Дубенського району Рівненської області, являючись суб`єктом декларування згідно з п."б" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", умисно не подав до Єдиного державного реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції зазначеної декларації, що суперечить вимогам ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" і унеможливлює здійснення контролю за його доходами та видатками.

Крім того, згідно протоколу засідання Смизької селищної виборчої комісії № 16 від 05.08.2016 визнано ОСОБА_3 обраним депутатом Смизької селищної ради об`єднаної територіальної громади Дубенського району Рівненської області, який будучи суб`єктом декларування згідно з п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», умисно не подав до Єдиного державного реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції зазначеної декларації, що суперечить вимогам частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» і унеможливлює здійснення контролю за його доходами та видатками.

Отже, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання відповідних декларацій, щодо необхідності декларування шляхом реєстрації та внесення необхідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 та 2017 роки.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачуються, в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про запобігання корупції", тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.

26 червня 2019 року між прокурором, обвинуваченим та його захисником було укладено угоду про визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину.

Прокурор ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят годин) з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Обвинувачений та його захисник під час підготовчого судового засідання також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят годин) з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, щиро розкаявся в скоєному.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні. Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 26 червня 2019 року між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним за ст. 366-1 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят годин) з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя