КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/937/19
Провадження № 1-кп/552/126/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження № 0002171 від 03.09.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.12.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого 31.03.2009 року по відбуттю строку покарання;
20.12.2010 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
13.02.2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
08.04.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
21.05.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 289, ст. 69, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільненого 15.02.2016 року по відбуттю строку покарання;
03.05.2018 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
03.05.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
встановив:
03 вересня 2018 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вулиць Докучаєва та Дослідної в м. Полтава, повторно, з корисливою метою, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_4 марки «Нокіа105», чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 453 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України не визнав та пояснив, що з ОСОБА_4 він знайомий зі шкільних років. 03.09.2018 він зустрів ОСОБА_4 на перехресті вулиць Докучаєва та Дослідної і останній попросив у нього кошти на придбання спиртних напоїв. Тоді ОСОБА_6 дав йому 50 чи 100 грн. однією купюрою, при цьому сказавши, що 20 грн. дає ОСОБА_4 на придбання самогонки, а інші кошти ОСОБА_4 повинен йому повернути. За що ОСОБА_6 взяв у потерпілого мобільний телефон останнього в заставу. Але, визнає, що не збирався повертати телефон потерпілому, а одразу ж здав його до ломбарду. Визнає, що вчинив відносно ОСОБА_4 шахрайські дії. Просить врахувати його хворобливий стан здоров`я та суворо не карати.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не визнав, суд вважає доведений вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відео конференції розповів, що 03.09.2018 в денний час по дорозі додому він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , який побачив у нього мобільний телефон «Нокіа» та забрав його у нього із руки. ОСОБА_4 поросив повернути телефон, але останній відмовив, витягнув із телефону сім-карту та віддав йому. Тоді ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_6 дати йому хоча б 20 гривень на горілку. ОСОБА_6 дав йому 50 грн. та сказав, щоб ОСОБА_4 потім заніс йому 30 грн. Після чого ОСОБА_6 разом із телефоном пішов. Наполягає на тому, що добровільно свій мобільний телефон ОСОБА_6 не передавав. Не намагався забрати телефон у ОСОБА_6 оскільки боявся останнього.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 розповіла, що її син ОСОБА_4 має психічні розлади та періодично проходить лікування у психіатричній лікарні. 03 вересня 2018 року її син ОСОБА_4 пішов у справах, а коли повернувся додому, то одразу ж розповів про те, що ОСОБА_6 знову забрав у нього мобільний телефон. До цього, ОСОБА_6 вже двічі забирав у її сина мобільні телефони, з приводу чого вона і раніше зверталася до поліції з відповідними заявами.
Вина ОСОБА_6 у вчинені злочину також підтверджується дослідженими та оголошеними в суді:
даними протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2018, згідно яких законний представник потерпілого ОСОБА_5 звернулася до правоохоронних органів про викрадення у її сина ОСОБА_4 мобільного телефону «Нокіа105»;
даними протоколу огляду місця події від 30.11.2018 з фототаблицею до нього, згідно яких було оглянуто мобільний телефон марки «Нокіа105», який добровільно видав свідок ОСОБА_8 , та пояснив, що даний телефон він придбав у відділенні ломбарду ПТ «Ломбард Донкредит»;
даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.12.2018, згідно якого свідок ОСОБА_9 вказала на особу, зображену на фото № 1, а саме на ОСОБА_6 , як на особу, на прохання якої вона заклала телефон потерпілого до ломбарду;
даними довідки ПТ «Ломбард Донкредит» про те, що 13.09.2018 ОСОБА_9 було закладено до ломбарду мобільний телефон «Нокіа105», за що нею було отримано 282,15 грн.;
висновком експерта № 1896 від 11.12.2018, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Нокіа105» становить 453 грн.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що потерпілий ОСОБА_4 добровільно віддав йому свій телефон, суд оцінює критично, як спробу кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
У силу ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: тяжка хвороба обвинуваченого.
У силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання не виявлено.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та вчинив новий злочин під час іспитового строку, завдану шкоду потерпілому не відшкодував.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України. При цьому остаточне покарання йому необхідно визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України i призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного поглинення призначеним покаранням покарання призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2019 остаточно визначити ОСОБА_6 покарання чотири роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання по даному вироку ОСОБА_6 рахувати з 08 листопада 2018 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа105» повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_6 за проведення експертизи судові витрати на користь держави в розмірі 572 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1