Справа № 472/347/19
Провадження №1-кп/472/75/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №2 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 11.01.2019 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, освіта базова загальна середня, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
законний представник обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
потерпіла - ОСОБА_8 ,
представник служби у справах дітей - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 07.01.2019 року приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у домоволодінні гр. ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, під час сварки, яка виникла безпосередньо перед нанесенням тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_8 один удар долонею руки в обличчя, а потім наніс удар коліном ноги в область сторони грудної клітини, в результаті чого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої молочної залози, крововилив виник від дії тупого предмета, до звернення в лікарню, куди потерпіла звернулася 07.01.2019 року. Згідно з наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.3.5, тілесні ушкодження відносяться до легких. Враховуючи локалізацію та наявність одного крововиливу, було спричинено одну травматичну дію. Не виключається вірогідність утворення крововиливу від удару рукою, ногою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав, суду показав, що він 07.01.2019 року прийшов до сусіда ОСОБА_10 , запитати чому він не прийшов допомогти пиляти дрова. В сусідній кімнаті перебувала ОСОБА_8 та кричала, що не пустить ОСОБА_10 нікуди і щоб він вийшов з хати. Потім вдарила його в голову сковорідкою, після чого він наніс їй тілесні ушкодження, вдарив долонею руки в обличчя та коліном ноги в область грудної клітини.
Разом з тим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 07.01.2019 року вона спала в домоволодінні ОСОБА_10 . Прокинулась від того, що прийшов ОСОБА_3 та почав сваритись з ОСОБА_10 . Вона попросила ОСОБА_3 покинути приміщення та останній накинувся на неї і наніс удар долонею руки в обличчя та коліном в область грудної клітини.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав суду, що між потерпілою та обвинуваченим виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_8 не пускала його пиляти дорова у ОСОБА_3 .. Потерпіла ОСОБА_8 взяла сковорідку і вдарила ОСОБА_3 по голові, після чого він наніс їй тілесні ушкодження.
Фактичними даними, які містяться у висновку експерта №25 від 25.01.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 мали місце: крововилив в ділянці лівої молочної залози. Крововилив виник від дії тупого предмета, до звернення в лікарню, куди потерпіла звернулася 07.01.2019 року. Згідно з наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.3.5., тілесні ушкодження відносяться до легких. Враховуючи локалізацію та наявність одного крововиливу, було спричинено одну травматичну дію. Не виключається вірогідність утворення крововиливу від удару рукою, ногою.
Фактичними даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.02.2019 року та в фототаблицях і на диску з записом слідчого експерименту, які додані до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 показав, що до нього прийшов ОСОБА_3 та запропонував йому піти дрова попиляти. ОСОБА_8 почала кричати на нього. ОСОБА_3 штовхнув його на диван. Потім ОСОБА_8 взяла сковорідку та замахнулась на ОСОБА_3 , але останній прикрився рукою і сковорідка сковзнула по руці. Потім ОСОБА_3 вдарив її долонею руки по обличчю, а потім коліном ноги в область грудної клітини.
Суд відкидає показання свідка в частині того, що потерпіла ОСОБА_8 нанесла удар сковорідкою в голову обвинуваченого, оскільки під час слідчого експерименту свідок таких показань не давав, а вказував, що потерпіла лише замахнулася сковорідкою на обвинуваченого після того, як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_10 на диван.
Суд вважає, що свідок ОСОБА_10 змінив в цій частині показання по мотивам, викликаними розірванням стосунків з потерпілою ОСОБА_8 .
Аналіз та оцінка приведених в своїй сукупності доказів приводить суд до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена і суд вважає можливим дії обвинуваченого кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки 07.01.2019 року приблизно о 13:30 годині ОСОБА_3 , знаходячись у домоволодінні гр. ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, під час сварки, яка виникла безпосередньо перед нанесенням тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_8 один удар долонею руки в обличчя, а потім наніс удар коліном ноги в область сторони грудної клітини, в результаті чого ОСОБА_8 отримала легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, знаходиться на обліку призовників у Веселинівському РВК, не одружений, не працює, скарг і заяв від жителів селища на його поведінку не надходило, на засіданні адмінкомісії не розглядався.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов життя від 29.01.2019 року ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , яка не має на нього впливу, оскільки не є для нього авторитетною особою, ОСОБА_3 не навчається, не працює. Сім`я проживає за рахунок тимчасових заробітків, запаси продуктів харчування відсутні.
Відповідно до досудової доповіді, складеної на обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Враховуючи санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_3 , орган пробації рекомендує суду звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов життя від 29.05.2019 року ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом, для проживання в сім`ї створені задовільні умови.
На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, з врахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, не має самостійних заробітків, та приймаючи до уваги, що не підтверджено факт працевлаштування обвинуваченого відповідними доказами, то суд вважає неможливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу. Тому суд дійшов висновку, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів необхідно призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Також судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат не має, запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Суд вважає, що до набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не має, так як відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1