печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5643/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003071 від 11.12.2018 про накладення арешту на майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що другим слідчим відділом Другого управління організації досудових розслідувань (Управління розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003071 від 11.12.2018, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

У випадках, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на розгляді Ковпаківського районного суду м. Суми з 12.08.2016 перебувало кримінальне провадження № 0003541 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 367 КК України.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.07.2016

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді 4-х років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік.

За апеляційною скаргою прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.09.2016 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.07.2016 щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий судовий розгляд в Ковпаківському районному суді м. Суми.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.06.2017

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на підприємствах державної та приватної форми власності строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

За апеляційною скаргою прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2017 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.06.2017 щодо

ОСОБА_5 скасовано та призначено новий судовий розгляд в Ковпаківському районному суді м. Суми.

16.01.2018 Ковпаківський районний суд м. Суми розпочав новий розгляд кримінального провадження № 0003541 за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4

ст. 191 та ч. 1 ст. 367 КК України.

Для захисту своїх прав та інтересів ОСОБА_5 уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 .

У період з 20.12.2018 по 04.02.2019 ОСОБА_6 , який займав посаду прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області та був наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні

№ 0003541, виник злочинний умисел направлений на незаконне одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 . Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 вилучив залучити до вчинення кримінального правопорушення адвоката ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 27 листопада 2018 року, приблизно о 10 год. 00 хв., після судового засідання у кримінальному провадженні № 0003541, ОСОБА_6 у приміщенні кафе «Ситий пан», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, будинок 29, зустрівся з ОСОБА_5 та запропонував останньому сприяти у призначенні судом покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Так ОСОБА_6 повідомив, що використовуючи своє службове становище, як прокурора у кримінальному провадженні, має можливість виключи з обвинувачення ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України та змінити правову кваліфікацію дії на ч. 2 ст. 367 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу.

За вчинення вказаних дій ОСОБА_6 висунув прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

В подальшому, 28 грудня 2018 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні Сумської місцевої прокуратури, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 79, ОСОБА_6 під час зустрічі із ОСОБА_5 повідомив останнього, що змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого обвинуваченого з ч. 4 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України неможливо. В зв`язку з чим він домовився з представниками

ПАТ «Укрросметал», яке має статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0003541, про укладання з ОСОБА_5 угоди про примирення.

Відповідно до змісту вказаної угоди про примирення ОСОБА_5 повинен відшкодувати завдані збитки, а представник потерпілого надасть згоду на призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

В той же час, ОСОБА_6 з метою приховування протиправної діяльності повідомив ОСОБА_5 про необхідність відмовитися від адвоката ОСОБА_7 та залучити адвоката ОСОБА_8 . В подальшому питання щодо надання неправомірної вигоди вирішувати за пособництва адвоката

ОСОБА_8

18 січня 2019 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , на виконання вказівки ОСОБА_6 , зустрівся з адвокатом ОСОБА_8 , за адресою:

м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69. Під час вказаної зустрічі адвокат ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , будучи обізнаним про його протиправний умисел направлений на одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди, вказав ОСОБА_5 про необхідність надати прокурору Сумської місцевої прокуратури Сумської області

ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 4000 доларів США, за підтримання в судовому засіданні угоди про примирення між ОСОБА_5 та потерпілими.

В той же час, ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_5 узгодити питання про зменшення розміру неправомірної вигоди.

22 січня 2019 року о 16 год 50 хв. під час зустрічі в приміщенні кафе «Ситий пан», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, будинок 29, ОСОБА_6 , у завуальованій формі повідомив ОСОБА_5 , що частина грошових коштів, яка буде передана адвокату ОСОБА_8 під виглядом оплати послуг адвоката, призначена йому особисто, при цьому пообіцяв, зменшити суму неправомірної вигоди, яку під час наступної зустрічі повідомить адвокат ОСОБА_8

23 січня 2019 року о 9 год. 00 хв. під час чергової зустрічі в приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_5 , про зменшення суми неправомірної вигоди, яку йому необхідно передати ОСОБА_6 , через ОСОБА_8 , під виглядом оплати послуг адвоката до 3500 доларів США.

31 січня 2019 року о 16 год. 00 хв. під час зустрічі в приміщенні офісу адвокатського об`єднання «АЛЬТЕРА» розташованого за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Кооперативна, 6 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного умислу, повідомив ОСОБА_5 про те, що у зв`язку зі змінами у законодавстві, останній не може укласти угоду про примирення з ПАТ «Укрросметал», однак прокурор

ОСОБА_6 укладе з ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, до змісту якої внесе відомості про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язаного з позбавленням волі. За вчинення прокурором вказаних дій, до судового засідання призначеного на 04.02.2019 ОСОБА_5 , необхідно передати адвокату ОСОБА_8 , під виглядом оплати послуг адвоката, неправомірну вигоду для ОСОБА_6 в сумі 2500 доларів США. Також ОСОБА_8 повідомив, що після судового засідання, по розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми кримінального провадження

№ 0003541 та затвердження судом угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 повинен передати адвокату ОСОБА_8 під виглядом оплати послуг адвоката неправомірну вигоду для ОСОБА_6 в сумі 1000 доларів США.

Так, ОСОБА_5 , будучи переконаним, в тому що ОСОБА_8 , діє спільно та від імені прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , який має повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003541 та уповноважений укладати угоду про визнання винуватості, був вимушений погодитись на вимогу надати прокурору Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3500 доларів США, за укладання угоди про визнання винуватості та включення до її змісту відомостей про покарання не пов`язане з позбавленням волі.

31 січня 2019 року, близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в офісі за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Кооперативна, 6, одержав від ОСОБА_5 , під виглядом оплати послуг адвоката, частину неправомірної вигоди у сумі 2500 доларів США (що згідно офіційного курсу валют Національного банку України на 31.01.2019 складало 69388, 75 гривень) для подальшої передачі прокурору Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_8 , з метою приховування протиправного характеру своїх дії, підписав з ОСОБА_5 угоду про надання правової допомоги від 31.01.2019.

02 лютого 2019 року о 12 год. 00 хв., під час зустрічі в приміщенні Сумської місцевої прокуратури, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 79, прокурор ОСОБА_6 повідомив присутніх представників потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 про те, що планує укласти з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, до змісту якої включити відомості про узгоджене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку від 1 до 3 років та обов`язок обвинуваченого на протязі 27 місяців сплачувати ПАТ «Укрросметал» по 10 000 гривень.

04 лютого 2019 року о 15 год. 30 хв., перед початком судового засідання Ковпаківського районного суду м. Суми з розгляду кримінального провадження № 0003541, прокурор ОСОБА_6 , надав обвинуваченому ОСОБА_5 та адвокату ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості, в яку відповідно до попередньої домовленості вніс відомості про узгоджене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку від 1 до 3 років та після підписання стороною захисту, подав до канцелярії суду.

04 лютого 2019 року, близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи біля приміщення Ковпаківського районного суду м. Суми, за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Першотравнева, 12, під виглядом оплати послуг адвоката, одержав від ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США (що згідно офіційного курсу валют Національного банку України на 04.02.2019 складало 27570 гривень) для послідуючої передачі прокурору Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 за укладання угоди про визнання винуватості, зі змістом, який був обговорений та погоджений під час зустрічі, яка відбулася 02.02.2019.

04.02.2019 року о 18 годині 08 хвилин слідчим другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0003071 з адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Аніщенка, навпроти будинку № 1, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України затримано прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про що складено відповідний протокол. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , який проводився під час його затримання у останнього було виявлено та вилучено: посвідчення працівника Сумської місцевої прокуратури № 048791, видане 04.12.2017 року на ім`я ОСОБА_6 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ; банківську карту АТ «Приват Банк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ; телефон LENOVO IMEY 1: НОМЕР_4 та IMEY 2: НОМЕР_5 з сім-картами з номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 . Виявлені речі та документи було поміщено до поліетиленових пакетів, які опечатано бірками з підписами понятих, ОСОБА_6 та слідчого.

Згідно ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваним є особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином ОСОБА_6 з 18 години 08 хвилини 04.02.2019 року має статус підозрюваного.

Також 05.02.2019 року постановою слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 ,, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_6 мобільний телефон LENOVO IMEI 1: НОМЕР_4 та IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картами з номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003071.

Крім цього, 05.02.2019 року прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання. У випадках, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто у разі визнання матеріальних об`єктів речовими доказами. Як зазначалося вище, 05.02.2019 року постановою слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_6 мобільний телефон LENOVO IMEІ 1: НОМЕР_4 та IMEІ 2: НОМЕР_5 з сім-картами з номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003071.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

При цьому під час особистого обшуку ОСОБА_6 у нього було вилучено банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та банківську карту АТ «Приват Банк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , на яких можливо зберігаються грошові кошти, які підлягають обов`язковій конфіскації.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна застосовується з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003071 від 11.12.2018, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон LENOVO IMEI 1: НОМЕР_4 та IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_6 та НОМЕР_8 ;

- карткові рахунки ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , які відкриті в АТ «Ощадбанк» (, МФО 300465, юридична адреса: вул. Госпітальна, 12/г, м. Київ) та картковий рахунок ОСОБА_6 , № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , який відкритий в АТ КБ «Приват Банк», (, МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) та заборонити ОСОБА_6 або будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам розпоряджатися та користуватися вказаними рахунками та грошовими коштами, які знаходяться на вказаних рахунках.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1