Справа №639/7045/19
Провадження №1-кс/639/3328/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за клопотанням ОСОБА_2 , поданому в порядку ст. 206 КПК України, щодо порушення прав ув`язненої під час утримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:
03.10.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ув`язненої ОСОБА_2 , в якому з посиланням на вимоги ст. 206 КПК України заявник просить:

- зобов`язати начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» або особу, яка виконує його обов`язки, надати їй дублікат довіреність, виданої нею 13.08.2018 року на ім`я ОСОБА_3 , протягом доби з моменту винесення рішення по даній справі.

У поданому клопотанні ОСОБА_2 зазначає, що нею було подано 2 (дві) заяви на ім`я начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 25.09.2019 та 30.09.2019 року, з проханням надання дублікату довіреності на ім`я ОСОБА_3 , однак на обидві заяви вона отримала відмову, з рекомендаціями звертатися до ДУ «Київський слідчий ізолятор».
На думку ОСОБА_2 , посадові особи ДУ «Харківський слідчий ізолятор» свідомо затягують видачу дублікату довіреності та незаконно відмовляють у видачі цього документу, чим порушують її права, як ув`язненої особи.

Перевіривши зміст клопотання ув`язненої ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за клопотанням, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи) слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.
Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Таким чином, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді відсутні, оскільки предметом скарги не є її незаконне тримання під вартою.
Слідчим суддею враховується, що порядок посвідчення заповітів і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. №419 (у редакції постанови КМУ від 06 липня 2006 р. №940).
При цьому, вимогами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення судового контролю за додержанням посадовими особами ДУ «Харківський слідчий ізолятор» порядку посвідчення та видачі дублікатів довіреностей осіб, які утримуються під вартою, про що в своєму клопотанні скаржиться ОСОБА_2 .
Дослідивши зміст поданого клопотання ув`язненої ОСОБА_2 від 01.10.2019 року слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за цим клопотанням, як поданому всупереч вимогам статті 206 КПК України та такому, що не підлягає вирішенню в порядку зазначеної статті.
Ув`язненій ОСОБА_2 роз`яснюється, що згідно з ч. 2 ст. 537 КПК України оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.
Відповідно до п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.
Вимогами ч. 9 ст. 539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, ув`язнена ОСОБА_2 не позбавлена можливості оскаржити в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність уповноважених осіб Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» як такі, що порушують її права під час утримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 369 372, 537, 539 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ув`язненої ОСОБА_2 від 01.10.2019 року, поданому в порядку статті 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненої під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Роз`яснити ув`язненій ОСОБА_2 , що вона не позбавлена можливості оскаржити в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність уповноважених осіб Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» як такі, що порушують її права під час утримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1