29.05.2019
Провадження № 1-кс/522/5610/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника- адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з клопотання слідчого, у провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000880 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У ході досудового розслідування працівниками ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області встановлені достовірні дані щодо можливої протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_6 , який організував та контролює протиправний механізм по переведенню безготівкових грошових коштів у готівку та виведенню грошових коштів за межі України.
Згідно листа УСБУ в Одеській області № 65/4-2070 від 12.03.2019 вбачається, що ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує автомобілі марки «Ауді А8» д.н. НОМЕР_1 та «Сітроен Берлінго» д.н. НОМЕР_2 .
Офісне приміщення, де зберігається фінансово-господарська документація, грошові кошти, печатки комерційних структур з ознаками фіктивності, у тому числі компаній нерезидентів, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та напівпідвальне приміщення за цієї ж адресою.
У своїй протиправній діяльності ОСОБА_6 та особи, які діють з ним спільно використовують реквізити комерційних структур з ознакам фіктивності як резидентів так і компаній нерезидентів, розрахункові рахунки яких відкрито у банківських установах зареєстрованих у так званих «офшорних зонах» (Кіпр, Латвія, Литва, Панама та інші). Відсоток за надані послуги, складає від 0,62 до 1,0 %. + 60 доларів (банківські сплати) від суми переказаних грошових коштів.
Необхідно зазначити, що основними «клієнтами» (замовниками готівки) вищевказаних підприємств є підприємства реального сектору економіки, які здійснюють свою господарську діяльність освоюючи також можливо бюджетні кошти.
Основними країнами, в які вищевказані особи відправляють безготівкові грошові кошти, переводять та видають готівку є Російська Федерація, Китай, США, Німеччина, Великобританія та Туреччина.
Вищенаведені обставини підтверджуються листом УСБУ в Одеській області № 65/4-2070 від 12.03.2019.
Крім того, під час досудового розслідування допитано в якості свідка старшого оперуповноваженого ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області ОСОБА_7 , який підтвердив надані у листі № 65/4-2070 від 12.03.2019 відомості та зауважив, що для прикриття своєї незаконної діяльності ОСОБА_6 користується корупційними зав`язками у правоохоронних органах, а саме в ГУ ДФС в Одеській області.
Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у приватній власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Під час досудового розслідування, 04.04.2019 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 28.03.2019 був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 4555 Євро, 400 доларів США та документи, а саме:
1) 400 доларів США номіналом по 100 доларів з серійними номерами: HL 24369613 G, HB 65907941 J, KB 01165666 K, KB 46728217 K;
2) Євро номіналом по «200 євро» з серійними номерами: Y 7, X 2, X 6, X 2, X 3, S 2, X 7, X 2, X 9, X 7;
3) Євро номіналом по «100 євро» з серійними номерами: S 1, N 2, X 8, N 1, V 5, X 74;
4) Євро номіналом по «50 євро» з серійними номерами: X 1, S 3, X 8, SB , V 3, RC , RA , SB , YD , PB , YD , SA , EB , YB , RC , YD , WA , WA , RA , RA , WA , PB , RB , YD , YD , PB , YD , SE , YD , YD , YD , SA , YD , SC , YD , SB , SE , SA , YA ;
5) Євро номіналом 5 євро з серійним номером: YA ;
6) копії документів щодо ТОВ «Караван Пластік індастрі ЛТД» всього на 10 аркушах;
7) 1 аркуш формату А 4 про рух коштів по рахунку.
Вищезазначені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть бути визнані речовими доказами.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити з наведених підстав.
Адвокат заперечував проти задоволення клопотання та подав до суду заперечення з додатками, серед яких надав до суду довідку АТ`Альфа-Банк» вих.№36197-150-97-000168 від 15.04.2019 року та копії квітанцій про зняття коштів з особистого рахунку ОСОБА_6 , а саме: 25.01.2018 року були зняті з рахунку № НОМЕР_4 готівкові кошти у розмірі 97750,00 євро, згідно з заявою на видачу готівки № 62093 віл 25.01.2018 року, та 02.04.2019 року з оахунку №1385 готівкові кошти у розмірі 150006,62 доларів США, згідно з заявою на видачу готівки № 934668 від 02.04.2019 року.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши прокурора та адвоката, вивчивши надані до клопотання матеріали суд приходить до висновку про наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування в особі слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Оскільки, в судовому засіданні прокурор не довів обгрунтованості, підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна, суд вважає, що за таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника майна, тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Як вже зазначалось, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Таким чином необхідність, мета, завдання арешту на вищезазначені об`єкти взагалі не підтверджені будь-якими документами (доказами).

За таких обставин, в результаті аналізу клопотання та наданих суду матеріалів, суд змушений прийти до висновку, що клопотання слідчого не є обґрунтованим, прокурором та слідчим не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно накласти арешт, отже зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 372, 376 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: