справа № 489/3560/19
кримінальне провадження
№1-кп/489/633/19
УХВАЛА
Іменем України

23 липня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Видне Московської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001745, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке підтримав обвинувачений, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки до участі в кримінальному провадженні його було залучено за ухвалою суду. Проти чого прокурор не заперечувала.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 02.08.2019, так як ризики, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні низки злочинів проти власності, вчинених після звільнення з місць позбавлення волі 22.02.2019, раніше неодноразово судимий, за вчинення аналогічних злочинів. Крім того, обвинувачений перебуваючи в місті Миколаєві не має постійного місця роботи та стабільного джерела прибутку. Не одружений, утриманців немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, що доводить наявність вказаних ризиків.

Сторона захисту в задоволенні клопотання просила відмовити через недоведеність прокурором ризиків та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить рідним обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти власності, один з яких тяжкий, раніше неодноразово судимий, за вчинення аналогічних злочинів, не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, що доводить наявність вказаних ризиків.

За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене клопотання захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314, 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 20 вересня 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання обвинуваченого про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про відкладення підготовчого засідання задовольнити.
Відкласти підготовче судове засідання на 16 вересня 2019 року, 13:00 годину.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1