Справа № 489/3564/18
Провадження № 1-кп/487/536/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Суд вирішую питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та роз`яснює право обвинувачених на суд присяжних.

В судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду та вважали за доцільне розгляд кримінального провадження у складі колегії професійних суддів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України. Підсудність кримінального провадження Заводському районному суду м. Миколаєва визначена ухвалою від 05.04.2019 року Миколаївського апеляційного суду.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_9 заявила клопотання про надання тимчасового доступу до мобільного телефону ОСОБА_7 . HTC One V SH282 TV02946 за номером НОМЕР_1 , шляхом його огляду у розділі «журнал визовов» «Петя Запсенко» та долучити до матеріалі кримінального провадження роздруковані повідомлення цих дзвінків, для перевірки обставин, які мають істотне значення для справи та не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, у зв`язку із розбіжностями у показах обвинувачених, а саме дзвінки із телефону ОСОБА_6 ( НОМЕР_2 ) 02.03.2018 року у 16:16 годин і 19:54 годин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_9 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 і захисники ОСОБА_8 заперечували проти клопотання.

В судовому засіданні прокурор просив на розсуд суду.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.ч.5,6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів має відповідати вимогам ч.2 ст. 160 КПК України.

Проте, такі вимоги захисником ОСОБА_9 не виконано, клопотання належним чином не мотивоване, не зазначено, яке значення мають відомості, що будуть отримані, шляхом тимчасового доступу, для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що будуть отримані, шляхом тимчасового доступу та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей.

Отже, суд приходить до висновку, що захисником не доведено наявності підстав, передбачених частинами 5, 6 статті 163 КПК України, у зв`язку з чим в клопотанні слід відмовити.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб з продовженням раніше встановлених обов`язків посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні особливого тяжкого злочину та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на теперішінй час не зменшився і не змінився, а саме: переховуватися від суду, оскільки не має стійких соціальних зв`язків.
Крім того, прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні особливого тяжкого злочину та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на теперішінй час не зменшився і не змінився, а саме: переховуватися від суду, оскільки не працює, періодично вживає спиртними напоями, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 10.09.2012 року, злочин вчинено щодо особи похилого віку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на прохання сина вбитої, за відсутності мотиву.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та продовження домашнього арешту в нічний час з урахуванням того, що ОСОБА_6 працює ОКП «Миколаївобленерго».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 ОСОБА_9 вважала, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_9 заявила клопотання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Клопотання обґрунтувала тим, що немає підстав вважати, що обвинувачений не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, зокрема переховуватися від суду та стороною обвинувачення на надано жодного доказу на підтвердження цього ризику, крім того, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 , до затримання працював, мав постійне джерело доходу, також має міцні соціальні зв`язки з батьками, дружиною, родичами та друзями.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора посилаючись на упереджене ставлення до нього прокурора та на те, що у нього батьки похилого віку, підтримав думку свого захисника.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисник ОСОБА_9 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України.

В подальшому ухвалами слідчого судді та суду продовжено обвинуваченим строк запобіжних заходів.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинувачених 07.06.2019 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого йому злочину, вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, оскільки ніде не працює, тобто не мають постійного офіційного доходу, вживає спиртними напоями, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 10.09.2012 року, злочин вчинено щодо особи похилого віку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на прохання сина вбитої, за відсутності мотиву.
Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду, наявний ризик є дійсним та триваючими, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
При цьому судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки інші альтернативні запобіжні заходи, більш м`які ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти наявним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню їх під вартою.
Доводи захисника ОСОБА_9 щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає необґрунтованими, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а посилання на те, що немає на меті переховуватися від суду та наявність місця реєстрації та проживання, соціальні зв`язки з родичами, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Згідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до вимог ст.181 КПК України, враховуючи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, вік та стан його здоров`я, відсутність стійких соціальних зв`язків, свідчить про доведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішінй час не зменшилися, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що домашній арешт є запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_6 та вважає за доцільне продовжити на два місяця строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адрсеою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати житло з 21:00 до 06:00 годин наступного дня, з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками даного кримінального провадження; носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Радісна, 3, зал судових засідань №2) на 2019 року о год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашні арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 01.08.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 трок дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів до 01.08.2019 року, з обмеженнями щодо заборони в період з 21-00 год. до 06-00 год. наступного дня залишати місце постійного проживання: по АДРЕСА_1 , з покладення обовязків: 1. прибувати за кожною вимогою до суду; 2. не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду; 3. утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками даного кримінального провадження; 4. носити електронний засіб контролю.
Попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз' яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на працівників Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 про надання тимчасового доступу - відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3