УХВАЛА

27 вересня 2019 року
м. Київ

справа № 440/2156/18
провадження № 51-4761 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Буського районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року щодо неї.
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін судом апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Тернопільської області, жительку АДРЕСА_1
визнано винуватою за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
2. За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_4 12 серпня 2018 року, приблизно о 19:00, керуючи справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», на 467 км автодороги «Київ-Чоп», що поблизу смт Олесько порушила вимоги Розділу 1 пункту 1.5; Розділу 2 пункту 2.3 б), д); Розділу 10 пункту 10.1; Розділу 16 пункту 11 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Додатку 33.2 «Знаки пріоритету», виїжджаючи на головну дорогу із другорядної, не дала дорогу транспортному засобу мотоциклу «ВМW S1000 RR», під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі зліва на право по ходу руху транспорту до м. Львова і мав перевагу в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення вищевказаних транспортних засобів, а водій мотоциклу загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.
3. У касаційній скарзі засуджена, посилаючись на пункт 3 частини першої статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) просить змінити судові рішення через суворість та застосувати положення статей 75, 79 КК, з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
4. ОСОБА_4 звертає увагу Суду на те, що обрана їй судом першої інстанції, з якою погодився і суд апеляційної інстанції, міра покарання не враховує ступінь вини у вчиненому злочині, наявність у неї малолітньої дитини, розлучення з чоловіком, який не бажає брати участі у вихованні дитини, а також не враховано усі пом`якшуючи обставини, які відповідно до положень статті 66 КК підлягали врахуванню при обранні міри покарання.
5. Також судом не було враховано, що форма вини у скоєному ОСОБА_4 злочині є необережною, що проявилася у формі злочинної самовпевненості чи недбалості, а також не враховано причинний зв`язок у наслідках, що настали, з діями двох водіїв транспортних засобів у дорожньо-транспортній пригоді. Зокрема, судом першої та апеляційної інстанцій не дано жодної оцінки діям водія мотоцикла, котрий загинув за її безпосередньої участі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Буського районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року щодо неї.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6