Провадження №11-сс/801/803/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.12.2019, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0002612 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 30.01.2020 з покладенням обов`язків, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньківка, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України в тому, що 30.11.2019 близько 09.40 год. під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 103» поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_9 та інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області (далі БУПП у Вінницькій області) лейтенант поліції ОСОБА_10 , під час проїзду біля авторинку, що в м. Вінниці по вул. Тиврівське шосе, біля будинку № 2, на узбіччі проїжджої частини помітили автомобіль марки «ВАЗ 21015», д.н.з. НОМЕР_1 , який було припарковано із порушенням Правил дорожнього руху, а саме п.п. 15.9 (зупинка і стоянка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі). В подальшому працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля та помітили біля нього його власника, яким виявився ОСОБА_7 .
На законні вимоги представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, а також свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, висловлені відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським БУПП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_9 та інспектор роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_10 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, зачинив свій автомобіль та, нічого не пояснюючи, відійшов від нього у невідомому напрямку, після чого, повернувшись через декілька хвилин, на вимогу інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області (далі БУПП у Вінницькій області) лейтенанта поліції ОСОБА_10 пред`явити документи, що посвідчують особу, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пропозицію припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_11 не відреагував та, продовжуючи поводити себе зухвало, сів до автомобіля, та, маючи на меті перешкодити виконанню поліцейськими своїх службових обов`язків, умисно завів двигун свого автомобіля та почав на ньому цілеспрямовано рухатись в напрямку поліцейського БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , який стояв попереду. Внаслідок такого руху поліцейському ОСОБА_10 завдано удар передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21015» в ділянку колінних суглобів, після чого ОСОБА_7 , почергово зупиняючи автомобіль та поновлюючи рух на ньому, ще декілька разів здійснив аналогічні удари, внаслідок чого згідного виписки із медичної карти МКЛ ШМД від 30.11.2019 ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забоїв обох колінних суглобів.
Під час цього поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_9 , відчинивши водійські дверцята автомобіля, всередині якого за кермом знаходився ОСОБА_7 , попросив останнього вийти із автомобіля, на що останній не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_9 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_7 спеціальний засіб кайданки та протиправні дії останнього було припинено.
Під час цього поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_9 , відчинивши водійські дверцята автомобіля, всередині якого за кермом знаходився ОСОБА_7 , попросив останнього вийти із автомобіля, на що останній не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_9 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_7 спеціальний засіб кайданки та протиправні дії останнього було припинено.
Таким чином, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що наявні ризики є не достатніми для переконання, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти дотримання підозрюваним зобов`язань, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, не одружений, немає дітей, не працю, тому на його думку, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його адвоката, які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя, дотримуючись вимог ст. 194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував наявність постійного місця проживання, потребу у лікуванні в зв`язку із проходження курсу хіміотерапії, відсутність попередніх судимостей.
З урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, важкий стан здоров`я та з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірних висновків застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому оскаржувана ухвала є обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а хвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 02.12.2019, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0002612 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 30.01.2020 з покладенням обов`язків, щодо ОСОБА_7 без зміни

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: ОСОБА_2