Номер провадження: 11-п/813/1596/19
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання скаржника ОСОБА_4 про направлення для розгляду до Біляївського районного суду Одеської області його скарги на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,
встановив:

До Одеського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про направлення до Біляївського районного суду Одеської області для розгляду його скарги на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, скоєне суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 при винесенні рішення суду від 14.03.2019 року (справа №521/17037/18).
В якості підстави для звернення з відповідним клопотанням до Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 посилається на те, що суддя ОСОБА_5 , розглядаючи питання про відшкодування шкоди, завданої ДТП, яке відбулося у 2015 році, у якому він був потерпілим, необґрунтовано зазначила, що його вина встановлена та безпідставно поклала на нього обов`язок сплатити матеріальну шкоду на користь іншої особи, без встановлення вини ОСОБА_6 .
Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду подання, однак в судове засідання не з`явились, прокурор ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання ОСОБА_6 у його відсутність, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути вказане клопотання за відсутності учасників судового провадження та, згідно з положеннями ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно зі ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Визначення територіальної та інстанційної підсудності кримінального провадження регламентовано кримінальним процесуальним законодавством, а саме, ст. ст. 32-34 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
У відповідності до ч. 2 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 хоче звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області, які, на його думку, безпідставно відмовили у внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, скоєне суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , при винесенні нею рішення суду від 14.03.2019 року.

Разом з тим, апеляційний суд, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України вважає, що, у даному випадку підлягають застосуванню вимоги ч.2 ст.132 КПК України щодо визначення територіальної підсудності розгляду скарги, відповідно до якої, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Враховуючи, що ОСОБА_4 оскаржує дії уповноважених осіб прокуратури Одеської області, тому апеляційний суд вважає, що скарга на дії та бездіяльність уповноважених осіб має розглядатися відповідним судом м. Одеси, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться адреса відповідної прокуратури, тобто, умежах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.

При цьому, апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_4 його процесуальне право звернутися з відповідною скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області до Приморського районного суду м. Одеси.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо направлення його скарги на бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області саме до Біляївського районного суду Одеської області, оскільки таке клопотання нічим не обґрунтоване.

Керуючись ст. 34, 376 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про направлення його скарги на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області до Біляївського районного суду Одеської області.
Скаргу ОСОБА_4 на рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, скоєне суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 при винесенні нею рішення суду від 14.03.2019 року (справа №521/17037/18), повернути заявнику.
Ухвала є остаточною на оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3