пр. № 1-кс/759/4179/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд, зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000002, вилучити з вказаного кримінального провадження повністю всі матеріали (копії документів) матеріалів з викладеними в них відомостями, щодо нього, які отримані в липні 2016 року з закладів МОЗ України і долучених до матеріалів кримінального провадження з обов`язковим винесенням постанови про визнання всіх цих документів або їх копій недопустимими.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 під час ознайомлення ним з матеріалами кримінального провадження виявив наявність матеріалів з викладеними в них відомостями, щодо нього, які отримані в липні 2016 року з закладів МОЗ України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також в ст. 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні № 000002.

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, не зрозуміло, яким чином матеріали з викладеними в них відомостями, щодо потерпілого з закладів МОЗ України можуть прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ст. 15 КПК України , під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя.

Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку, передбаченому цим Кодексом, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Як зазначено у ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи скарги про наявність факту дій слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві в порушення вимог норм КПК України та прав, свобод та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні доведені під час розгляду скарги, узгоджуються із наданими слідчому судді доказами.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000002 усунути порушення вимог норм КПК України та прав, свобод та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні, щодо інформації про приватне життя ОСОБА_3 , а саме відомостей, щодо нього, які отримані в липні 2016 року з закладів МОЗ України.

Зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000002 здійснити дії щодо запобігання розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1