Провадження № 1-кп/470/99/19
Справа № 485/854/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2019 року за № 0000276, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, раніше судимого 09 квітня 2019 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2019 року о 15 годині, ОСОБА_4 , маючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через відсутній паркан з боку домоволодіння АДРЕСА_3 , пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу через незамкнуті вхідні двері проник до приміщення господарської споруди, звідки повторно, таємно викрав 4 автомобільних ресори та 12 ресорних листів, загальною вагою 94,9 кілограми, по ціні брухту чорного металу 4,5 грн. за 1 кілограм, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду, на загальну суму 427,05 грн.

З місця вчинення злочину обвинувачений зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 19 квітня 2019 року о 15 годині, з тачкою, яку раніше викрав у потерпілого, через домоволодіння за місцем тимчасового проживання сестри, пройшов на територію домовоління потерпілого, що по АДРЕСА_4 , де через незачинені двері проник до приміщення сараю, де склав до полімерного мішку чотири ресори та 12 ресорних листів, завантажив їх на тачку та покотив до пункту приймання металобрухту, однак дорогою був затриманий родичем потерпілого, якому ресори повернув, а сам втік. Наступного дня зателефонував до поліції та зізнався у вчиненому. Цивільний позов потерпілого про стягнення 50 000 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди визнав, у вчиненому щиро розкаявся.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 19 квітня 2019 року, адресованою на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції, потерпілий ОСОБА_3 просив притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 19 квітня 2019 року близько 16 години шляхом вільного доступу проник на територію його домоволодіння, що по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав металеві вироби, спричинивши йому майнову шкоду (а.п.38).

За даними протоколу огляду місця події з план-схемою та фототаблицею, 19 квітня 2019 року слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто домоволодіння потерпілого, що по АДРЕСА_4 , звідки обвинуваченим того дня було здійснено крадіжку металевих ресор (а.п.39-47).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що є власником домоволодіння АДРЕСА_4 та з лютого 2019 року почав виявляти зникнення металевих виробів з гаражу та господарського приміщення домоволодіння. 19 квітня 2019 року до нього зателефонував чоловік сестри та повідомив про затримання обвинуваченого, який на тачці віз до пункту приймання металобрухту його ресори. По даному питанню він звернувся до поліції, яка зважила викрадені речі та повернула йому їх під охоронну розписку. Крім того показав, що був присутній при слідчому експерименті за участю обвинуваченого, який на місці показав як саме здійснював крадіжку ресор та інших запчастин до автомобіля з території його домоволодіння. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 50 000 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди підтримав, однак пояснив, що розмір майнової шкоди складає вартість інших запчастин, які обвинувачений викрав у нього раніше.

Покази потерпілого повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, який показав, що є чоловіком сестри потерпілого та того дня близько 16 години їхав на автомобілі по вул. Центральній в м. Снігурівка, де побачив обвинуваченого, який на тачці, яку він придбав для потерпілого, перевозив автомобільні ресори. Зупинившись, він його затримав, викрадені ресори завантажив до автомобіля, а коли обвинувачений втік, зателефонував до потерпілого та повідомив про виявлене.

Згідно протоколу огляду предмету від 19 квітня 2019 року з фототаблицею, слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто і зважено чотири металеві ресори та 12 металевих ресорних листів від автомобіля, які того дня добровільно видав ОСОБА_7 , загальна вага вказаних ресор та ресорних листів склала 94,9 кілограми (а.п.50-53).

З довідки приватного підприємства «Юголомресурс» вбачається, що вартість одного кілограму брухту чорних металів станом на 19 квітня 2019 року, становила 4,5 грн. (а.п.84).

В ході проведення слідчого експерименту 21 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 на місці на території домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 показав, за яких обставин та як саме він викрадав автомобільні ресори та ресорні листи з господарського приміщення потерпілого (а.п.63-77).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 161 від 14 червня 2019 року Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, обвинувачений ОСОБА_4 на момент інкримінованого йому діяння та на теперішній час не страждає психічними захворюваннями та психічними розладами. За своїм психічним станом на момент вчинення злочину він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.п.137-141).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, перебуває на обліку в Снігурівському секторі пробації як засуджений до обмеження волі, за місцем навчання в школі-інтернаті № 2 Миколаївської обласної ради характеризувався посередньо, військову службу не проходив, перебуває на «Д» обліку лікаря психіатра ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 квітня 2019 року з приводу легкої розумової відсталості, на обліку в лікаря нарколога не перебуває (а.п.94-135).

За даними досудової доповіді, наданої Березнегуватським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюється також як середній, а його виправлення можливе без цілодобового нагляду, контролю та ізоляції від суспільства (а.п.143-149).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, який відноситься до тяжкого, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, з частковим приєднанням, за вимогами ст.71 КК України, не відбутої частини покарання за попереднім вироком Баштанського районного суду від 09 квітня 2019 року, як того просив у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди, суд доходить наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення та шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до закону.

За даними обвинувального акту в вину обвинуваченому поставлено таємне викрадення майна потерпілого на загальну суму 427,05 грн., яке в ході досудового розслідування йому було повернуто.

За такого, вимоги потерпілого ОСОБА_3 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 50 000 грн. задоволенню не підлягають.

Стосовно стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, то відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Розмір відшкодування моральної шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує душевний біль, якого зазнав потерпілий внаслідок посягання на його майно, порушення життєвих зв`язків через змушення звертатися за захистом своїх прав до правоохоронних органів та суду.

Таким чином, з урахуванням визнання обвинуваченим вимог потерпілого про стягнення з нього 2 000 грн. моральної шкоди, вимог розумності та справедливості, суд доходить висновку, що цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягає задоволенню.

Долю речових доказів, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_3 , суд вирішує відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

КАЛЬНИКА ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання за даним вироком.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду, в розмірі 2000 грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в частині стягнення майнової шкоди, відмовити.

Речові докази: чотири металеві ресори, 12 металевих ресорних листів та металева тачка бузкового кольору, які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_3 , залишити у нього як у власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1