Справа № 635/1338/18
Провадження № 1-кп/635/245/2019
УХВАЛА

29 листопада 2019 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000054 від 07.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні при обговоренні питання про доцільність подальшого тримання обвинувачених під вартою в порядку ст. 331 КПК України заявлено клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, посилаючись в своєму клопотанні на продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які встановлені судом при обранні запобіжного заходу, в тому числі зазначила, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та вчинити тиск на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Обвинувачені та захисник заперечували проти поданого прокурором клопотання, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а доводи ґрунтуються виключно на тяжкості пред?явленого обвинувачення. З цих підстав сторона захисту заявила клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м?який в вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи суд встановив наступне.

09.01.2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2018 року. В подальшому строк тримання під вартою продовжувався ухвалами суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 злочинів, суть яких викладена в обвинувальному акті, свідчать про підвищену суспільну небезпеку злочину. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Характер дій обвинувачених згідно пред?явленого обвинувачення свідчить про можливість вчинення ними нових злочинів.

При розгляді зазначених питань судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховані вагомість доводів прокурора про можливість вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Врахована тяжкість покарання, що може бути призначена у разі визнання вини обвинувачених у вчинених злочинах, враховані дані про особи обвинувачених.

Існування зазначених ризиків стало підставою для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявність на теперішній час зазначених ризиків дає суду обґрунтовані підстави вважати про доцільність подальшого тримання обвинувачених під вартою.

Крім того суд вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення сама по собі може стати об?єктивним чинником для переховування від суду.

З огляду на наведене доводи сторони захисту про можливість запобігання існуючим ризика шляхом застосування більш м?якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку запобігання існуючих ризиків може бути забезпечено виключно шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такі висновки суду обумовлені також необхідністю захисту потерпілих та свідків від можливого незаконного впливу з боку обвинувачених.

Таким чином суд встановив, що з перебігом часу наявні ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшились, вважає, що відповідно до ст. 199 КПК України прокурор обґрунтовано звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, тому вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів і відмовити стороні захисту в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 314 -316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шістдесят днів, а саме до 27 січня 2020 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на шістдесят днів, а саме до 27 січня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1