Справа № 333/4405/19
Провадження № 1-кп/333/610/19
ВИРОК
Іменем України

04 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працює складальник корпусної меблі ПП «Моршнєв», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2019 року, приблизно о 15-00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись по вул. Парамонова у м. Запоріжжі, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав згорток ізолюючої стрічки, в якому знаходився зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини синього кольору, у складі якої міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, маса якої складає 0,7710 г (у перерахунку на основу), котрий віднесений до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. (Таблиця І, Список №2).
Того ж дня, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі без мети збуту вказану небезпечну психотропну речовину переніс її до будинку №30 по вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі, де і був затриманий працівниками поліції, які у подальшому виявили та вилучили цю речовину.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав вину повністю у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 21.01.2019 року, після обіду він направлявся додому та по вул. Парамонова у м. Запоріжжі знайшов згорток з ізолюючої стрічки. Він раніше вживав наркотичні засоби, тому здогадався, що у згортку знаходиться наркотик або психотропна речовина та вирішив його залишити собі. Після цього він попрямував до себе додому і біля будинку №30 по вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі був зупинений працівниками поліції, яким на їх питання про наявність заборонених речей, він відповів відмовою. Проте, під час поверхневого огляду у нього у кармані куртки працівники поліції знайшли згорток, який у подальшому вилучив слідчий. У скоєному щиросердно розкаюється. Працює офіційно на підприємстві по виготовленню меблів, має щомісячно дохід у розмірі, приблизно 10 000 грн. Наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає, але згорток залишив собі саме для особистого вживання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; що характеризують особу ОСОБА_4 ; що стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх та інших осіб, працює офіційно та має постійний дохід.
Враховуючи особистість обвинуваченого, запевнення останнього щодо можливості сплати штрафу, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, висновки органу пробації, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України та вимогами ст.57 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 628 грн. 04 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 7-1055 від 24.06.2019 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановою слідчого Комунарського відділення поліції від 26.07.2019 року психотропна речовина PVP, вилучена у ОСОБА_4 , була визнана речовим доказом.
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується. Таким чином, вилучена психотропна речовина підлягає знищенню.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: психотропну речовину PVP, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1