Провадження №1-кп/331/424/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000616 від 10.04.2019 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює в охоронній фірмі «Венбест», не одруженого, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2019 року, приблизно о 3 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 15 по вулиці Запорізька у місті Запоріжжя, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше йому незнайомому ОСОБА_6 , у відповідь на зауваження останнього з приводу припинення неправомірної поведінки, обурившись діями ОСОБА_6 , який перешкодив йому вести розмову на власний розсуд із іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, стиснув ніж у руці та наніс останньому один удар в праву поперекову ділянку, чим спричинив потерпілому рану в праву поперекову ділянку, що проникла в черевну порожнину, з ушкодженням правої долі печінки по вісцеральній поверхні, паренхіми правої нирки по задній поверхні, зі скупченням крові в черевній порожнині по правому боковому флангу та розвитком заочеревної гематоми в ділянці правої нирки, та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння. Після спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , останній зник з місця вчинення злочину, не надавши останньому першої медичної допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину визнав частково та суду пояснив, що потерпілого ОСОБА_6 він раніше не знав. 10.04.2019 у нічний час він стояв біля кафе із дівчиною та пив каву, коли до нього підійшли двоє невідомих хлопців, а потім ще двоє. Між ними виникла суперечка нібито з приводу відмови дати цигарку. Троє хлопців стали наближатися до нього та вели себе агресивно, тоді він дістав ніж, який носив при собі і наніс боковий удар хлопцю, який стояв найближче до нього. Ним виявився ОСОБА_6 .. Спочатку він намагався злякати хлопців ножем, але коли вони не злякались, то наніс удар. Він боявся за своє життя, оскільки раніше на нього вже вчиняли напад, через що він перебував на лікуванні. Потерпілий став кричати, що у нього кров, тоді його друзі увели його, всі також розійшлись. Один із друзів потерпілого фільмував все на свій мобільний телефон. Після подій його мати відшкодувала потерпілому витрати на лікуванні у розмірі 27000 грн. Вважає, що він наніс удар потерпілому лише з метою захисту, умислу на спричинення йому тілесних ушкоджень у нього не було.
Не дивлячись на часткове визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що у нічний час 10.04.2019 він зі своїми друзями проводив час у районі Малого ринку біля кіоску «Арома кава», де випадково познайомились із хлопцем та дівчиною та разом спілкувались. Через деякий час до цих знайомих прийшов і ОСОБА_3 . Ніяких скандалів чи сварок між іх компаніями не було, вони просто вирішили поїхати в інше місце та сіли в автомобіль ОСОБА_8 , коли компанія ОСОБА_3 підійшла впритул до автомобіля з невідомими намірами. Тоді вони вирішили від`їхали з місця, де стояли. Коли вони рухались, то почули крики та шум, та побачили, як компанія ОСОБА_3 била двох чоловіків. Вони вирішили втрутитися у сутичку, вийшли із машини та пішли до учасників бійки. Він йшов першим та підійшов саме до ОСОБА_3 , висловивши вимогу припинити незаконні дії та зупинитися, але ОСОБА_3 , спочатку наніс йому удар в голову, після чого він став у бойову стійку трохи боком, коли ОСОБА_3 несподівано наніс йому удар ножем у ділянку попереку. Він побачив кров та разом із друзями пішов до машини, щоб поїхати до лікарні. Дійсно йому сплатили відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27 000 грн. Вважає, що у ОСОБА_3 не було причин наносити йому удар ножем, оскільки він та його друзі ніяких активний дій не чинили, він лише зробив зауваження та попросив припинити побиття людини, ніякої зброї у них не було.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 10 квітня 2019 року у вечірній час вони зустрілись із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та проводили вільний час у районі Малого ринку. У якійсь момент вони сиділи у його автомобілі, коли до них підійшли невідомі хлопці із незрозумілими намірами. Йому не сподобалось, що хлопці підійшли близько до автомобіля, тому він зробив їм зауваження та вирішив поїхати в інше місце. Коли вони відігнали автомобіль подалі, то побачили, що ці хлопці б`ють невідомого чоловіка, а той голосно кричить. Вони пішли у напрямку бійки із наміром її зупинити. Коли підійшли ближче, він побачив у хлопця у руках ніж та хотів попередити про це ОСОБА_10 , але не встиг. ОСОБА_11 запитав у хлопців, що тут відбувається, та одразу після цього отримав удар в обличчя. Далі ОСОБА_12 підійшов ближче до хлопця, а той відкрив лезо та наніс удар ножем у бокову частину спини Лавріца. Побачивши у ОСОБА_12 кров, він повів його до автомобіля та відвіз до лікарні. Ані він, ані ОСОБА_12 алкогольні напої у той вечір не вживали.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 10.04.2019 у нічні години вони проводили час разом із ОСОБА_6 у районі Малого ринку та познайомилися із компанією інших хлопців, спілкувалися всі разом. Через деякий час до них приїхав ОСОБА_8 на автомобілі, вони сіли в авто та продовжили спілкування. Їх нові знайомі підійшли до автомобіля ОСОБА_8 впритул, що йому не сподобалось та він попросив їх відійти. Вони вирішили від`їхати подалі, щоб не провокувати конфлікт, оскільки поведінка хлопців була дивною. У цей момент здалеку вони побачили, що компанія хлопців починає бити чоловіка. Вони виріши піти з`ясувати причину бійки, а він дістав свій телефон та почав знімати усе, що відбувається. ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_3 та став питати, що тут відбувається. ОСОБА_13 відповів: «Я базарю!» и наніс удар ножем у спину ОСОБА_6 . На його думку підстав застосовувати ніж у ОСОБА_13 не було, ОСОБА_6 ніяких активних дій не вчиняв, підійшов та став розмовляти, зброї при собі ніхто з них не мав. Далі ОСОБА_8 відвіз ОСОБА_6 до лікарні, а він пішов додому.
Свідок ОСОБА_14 , будучи допитаною у судовому засіданні, пояснила, що 10.04.2019 у нічний час вона працювала у кіоску «Арома кава» на Малому ринку, до неї прийшли брати ОСОБА_15 та стали спілкуватися. Потім до них підійшла компанія незнайомих хлопців, усі пили пиво. Потім хтось сказав, що ці хлопці хочуть їм причинити шкоду. Баштовий попросив позвати на місце ОСОБА_3 , який є її знайомим, щоб він їх захистив. Коли той приїхав, компанія хлопців вже сиділа у автомобілі. Тоді вони підійшли до цього автомобіля, а потім хтось сказав: «Это не они», та всі розійшлись. Далі вона перебувала у кіоску, поруч стояв ОСОБА_16 , коли почули голоси та крики та побачили, що відбувається якась сутичка. Тут до них підійшли троє хлопців та одразу «налетіли» на ОСОБА_3 та стали з`ясовувати, що відбувається, погрожували вбити ОСОБА_3 . Тоді вона вийшла із кіоску та вдарила по обличчю одного із хлопців, ОСОБА_3 попросив її відійти та продовжив спілкуватися сам. Через декілька хвилин конфлікт припинився та всі розійшлись. Їй було відомо, що у ОСОБА_3 з собою був ніж, він став його носити після того, як його побили у 2018 році. Після всіх подій вона забрала ніж та викинула т.я. злякалась. Крові на ножі вона не бачила, при неї ОСОБА_3 ніж не діставав. Зазначила, що не постійно перебувала на місці подій, періодично заходила до кіоску.
Неповнолітній свідок ОСОБА_17 у суді вказав, що він знає ОСОБА_3 через своїх знайомих. Пам`ятає, що в нічний час 10.04.2019 він відпочивав із друзями біля кіоску «Арома кава» на Малому ринку, через деякий час до них приїхав ОСОБА_3 . Бачив, що стався якийсь конфлікт, але деталей не пам`ятає. Можливо, хтось комусь наносив удари, але він не може пригадати точно усіх подій.
Крім того, провина ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 10.04.2019 автомобілю «Шкода», який перебував біля будинку № 15 по вул.. Запорізька у м. Запоріжжі, у салоні якого були виявлені плями речовини бурого кольору ( а.с. 61-68)
-протоколом огляду місця події від 10.04.2019 приміщення приймально-діагностичного відділення п`ятої міської лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги за адресою6 м, Запоріжжя, пр.. перемоги, 80, під час якого був вилучений одяг потерпілого ОСОБА_6 із плямами речовини бурого кольору (а.с. 69-79)
-протоколом огляду місця події від 10.04.2019 ділянки місцевості біля будинку № 15 по вул.. Запорізькій у районі розташування кіоску «Арома кава», де на асфальті виявлені плями речовини бурого кольору ( а.с. 80-86)
-протоколом огляду предмета диску із записом, який був відтворений у судовому засіданні, на якому зафіксовано момент конфлікту між ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 .. Так, ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 стоять обличчям один до одного, ОСОБА_13 голосно каже: «Я базарю!» та наносить удар в обличчя потерпілого. Після того останній стає у бойову стійку (підіймає зігнути у ліктях руки до грудей), у цей момент ОСОБА_3 , наносить другий удар потерпілому у ділянку спини. Після цього, хтось із присутніх каже: «Это что нож?». Потерпілий хапається за бік, запис закінчується. У судовому засіданні встановлено, що потерпілий одягнений у спортивний костюм із білими смугами на боках, інший хлопець одягнений у темний одяг. ОСОБА_3 не заперечував, що цією особою є саме він. (а.с. 87-90)
-висновком експерта № 322 від 24.05.2019, згідно якого рана в правій поперековій ділянці, що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням правої долі печінки по вісцеральній поверхні, паренхіми правої нирки по задній поверхні, зі скупченням крові в черевній порожнині по правому боковому флангу та розвитком заочеревної гематоми в ділянці правої нирки у ОСОБА_6 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Вказане пошкодження утворилось від дії предмета, який має колото-різані властивості, та утворилось від дії не менше одного травматичного впливу в праву поперекову ділянку (а.с. 91-93);

-висновком експерта № 166/к від 29.05.2019, згідно якого співставляючи локалізацію і характер ушкодження у ОСОБА_6 з механізмом його утворення за показаннями потерпрілого, комісія вважає, що можливість утворення ушкодження і правій поперековій ділянці, при обставинах, на які вказує потерпілий під час слідчого експерименту за його участі не виключається ( а.с. 94-101).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , зазначив, що наніс тілесні ушкодження потеррпілому з метою захисту свого життя, оскільки потерпілий підійшов до нього разом зі своїми друзями, вели себе агресивно, тому він злякався та дістав ніж, який носив із собою для використання в автомобілі, спочатку хотів злякати нападників ножем, а лише після того, як вони продовжили свої дії, наніс удар потерпілому.
Суд оцінює такі доводи обвинуваченого критично та вважає їх необ`єктивними, оскільки у судовому засіданні був продемонстрований відеозапис подій, на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 голосно каже: «Я базарю!», тим самим намагаюсь переконати ОСОБА_6 у тому, що останній не повинен втручатися у бесіду, яка його не стосується. Після цього наносить удар потерпілому рукою у ділянку обличчя та майже одразу наносить другий удар у ділянку попереку потерпілого, продовжуючи викрикувати: «Я базарю!».
Потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що вони усі разом пішли до компанії ОСОБА_3 з метою припинити незаконне побиття чоловіка. Першим підійшов ОСОБА_6 та висловив усне зауваження ОСОБА_3 , але той одразу повів себе агресивно та наніс удар ножем. Події, які відбувалися у той момент, не потребували застосування будь-яких предметів або зброї, оскільки вони підійшли лише поговорити та зупинити незаконні дії ОСОБА_13 та його компанії.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст. 36 КК ці умови полягають у такому:

1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави;

2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК;

3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала;

4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається;

5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;

6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

За таких обставин, дослідивши наведені вище докази, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 ознак перебування у стані необхідної оборони, оскільки ніякого посягання з боку потерпілого або його друзів не відбувалось, агресивна поведінка та дії спостерігалися лише з боку ОСОБА_3 , про що свідчить його голосні викрики та завдання першого удару потерпілому, що зафіксовано на відеозаписі, тому підстав для звільнення останнього від кримінальної відповідальності не вбачається.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, тому що він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного, а також обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання винного.
Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у врача-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працює (зі слів), має постійне місце проживання, де машкає разом із родиною.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає повне відшкодування спричиненої злочином шкоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник вказували на щире каяття обвинуваченого та просили врахувати цю обставину у якості пом`якшувальної його покарання. Однак, суд вважає, що така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Під час судового засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказував на те, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому з метою захистити своє життя, висловлював жаль лише з приводу своє власної життєвої ситуації внаслідок вчиненого злочину (перебування під вартою), вибачитися за вчинене перед потерпілим наміру не мав. Той факт, що родичі обвинуваченого відшкодували витрати на лікування потерпілого суд враховує як окрему пом`якшувальну обставину та не вважає можливим взяти до уваги посилання обвинуваченого на щире каяття.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення.
При цьому, з огляду на обставини вчиненого злочину, поведінку обвинуваченого під час його вчинення, застосування предмету, який здатен наносити тілесні ушкодження та спричинити шкоду здоров`ю, пасивна поведінка після його вчинення (ненадання допомоги потерпілому у доставці до лікувального закладу чи іншим чином), враховуючи думку потерпілого, який вважав необхідним суворо покарати кривдника, суд приходить до висновку про те, що підстав для застосування ст.. 75 та ст.. 69 КК України у даному випадку не вбачається.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 10 квітня 2019 року з моменту затримання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові:
-чотири змиви РБК та контроль до нього знищити;
-олімпійка «Adidas» чорного кольору, зі смугами білого кольору, кофта сірого кольору з надписом на спині «Champion», труси коричневого кольору, футболка сірого кольору, спортивні штани чорного кольору «Adidas», кросівки білого кольору, мобільний телефон Нокия, зв`язка ключів повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6
-спортивну куртку чорного кольору «Adidas» з капюшоном, мобільний телефон LG, длеш накопичувач, сим-карта, арядний пристрій, зв`язка ключів повернути за належністю ОСОБА_3
-ДВД диск- зберігати у матеріалах провадження суду;
Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2019, а саме: спортивної куртки чорного кольору «Adidas» з капюшоном.
Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2019, а саме: олімпійка «Adidas» чорного кольору, зі смугами білого кольору, кофта сірого кольору з надписом на спині «Champion», труси коричневого кольору, футболка сірого кольору, спортивні штани чорного кольору «Adidas», кросівки білого кольору, мобільний телефон Нокия, зв`язка ключів.
Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2019, а саме: чотирьох змивів РБК та контролі до нього.
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1