ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1554/19 Справа № 173/305/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь

в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду змінити, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, задовольнити його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року за нововиявленими обставинами, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що свідок ОСОБА_9 був допитаний в судовому засіданні, однак йому не надали можливості задати питання вказаному свідку, чим було грубо порушені його права.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_8 про вказане судове засідання не повідомлявся і участі в ньому не брав, а тому не мав можливості задати необхідні питання безпосередньо ОСОБА_9 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року за нововиявленими обставинами.
Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що доводи, викладені засудженим у заяві, ґрунтуються на переоцінці доказів, які вже оцінювалися Апеляційним судом Дніпропетровської області у процесі розгляду справи, а тому його заява задоволенню не підлягає.
Також, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_9 , наданих ним у судовому засіданні, що на скільки він пам`ятає, відомо про те, що ОСОБА_8 участі у злочині на потерпілого ОСОБА_10 не приймав, не можуть бути тими обставинами, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Крім того, доводи засудженого ОСОБА_8 , викладені у його касаційній скарзі, що стосувалися зазначених ним обставин, також були предметом дослідження судом касаційної інстанції, про що свідчить ухвала колегії суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 04.10.2005 року.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні вимог апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із ч. 3 ст. 43 КПК України, виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Пунктом 10 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Частина 2 статті 466 КПК України передбачає, що учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Відповідно до матеріалів провадження та журналу судового засідання, 27 грудня 2018 року у судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_9 , який є співучасником ОСОБА_8 , однак, хоча в журналі судового засідання від 27 грудня 2018 року зазначено про проведення судового засідання за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 (а.к.п.115-116 т. 33), але засуджений ОСОБА_8 не приймав участі в цьому судовому засіданні, що підтверджується записом вказаного судового засідання на технічному носії, а також відповіддю Державної установи Дніпровська установа виконання покарань № 4 від 17 липня 2019 року за № 4/5-12244 про те, що в матеріалах особової справи ОСОБА_8 відсутня інформація про проведення відеоконференції з Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 27 грудня 2018 року саме за участю засудженого.

Також в матеріалах провадження відсутні відомості про належне повідомлення засудженого ОСОБА_8 про час розгляду його заяви саме на 27 грудня 2018 року, та забезпечення його участі у вказаному судовому засідання шляхом проведення відеоконференції в порядку дистанційного судового провадження з Ленінським районним судом м. Дніпропетровська і Державною установою Дніпровська виправна колонія №89, де перебував засуджений ОСОБА_8 .

Отже проведення судового розгляду відбулось з порушенням вимог ч. 2 ст. 466 КПК України, що є істотним, оскільки обмежує засудженого ОСОБА_8 в реалізації його прав.
Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності засудженого.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Колегія суддів не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційних скарг засудженого ОСОБА_8 та його захисника, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст.415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи апеляційних скарг засудженого та захисника слід перевірити при новому судовому розгляді.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року за нововиявленими обставинами скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4