Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/362/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокове звільнення стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.07.1995 Краснолуцьким міським судом Луганської області за ст.86-1, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.107, ч.1 ст.206, ч.1 ст.215-3, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Звільнений 01.08.2002 по відбуття строку покарання;
-27.11.2008 Керченським міським судом АР Крим (далі тим же судом) за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;
-30.09.2010 тим же судом за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією майна. Звільнений 19.09.2014 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 2 роки 10 місяців 19 днів;
-25.09.2017 Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.122, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
засуджений ОСОБА_6 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про можливість умовно-дострокового звільнення відмовлено.
Суд першої інстанції мотивуючи своє рішення зазначив, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 2016 року, за вчинення тяжких злочинів, на виробництві в установі не працевлаштований, за весь час відбування має заохочення у 2018 році.
Крім того, як вбачається в матеріалів особової справи, ОСОБА_6 будучи раніше судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняв кримінальне правопорушення, що додатково підтверджує, що засуджений для себе належних висновків не робить, а відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі не досягало своєї мети.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що незважаючи на те, що засуджений відбув більше ніж 3/4 строку призначеного покарання, проте не довів, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.
Вказує, що при прибуттю в установу був працевлаштований по заяві у березні 2018 року на посаду старшого днювального відділення ВСПС №4 житлової зони. Але між адміністрацією установи і засудженим був укладений трудовий договір.
Частково відшкодував зі своїх коштів позов, який добровільно погашає, а саме виплачує експертизи. Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, засуджений ОСОБА_9 зазначив, що 14.03.2019 та 24.07.2019 року до нього були застосовані заходи заохочення, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 2016 року.
З 01.12.2017 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6)», де за час відбування покарання допустив 1 порушення встановленого режиму відбування покарання, яке полягало у вилученні заборонених речей, а саме бражної закваски об`ємом 5 л., за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани. Стягнення погашене.
З січня 2018 по теперішній час працює старшим днювальним відділення СПС №4. Проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує покладні обов`язки. Був чотири рази заохочений на сумлінну поведінку та ставлення до праці.
До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділені. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України відпрацював 62 години.
Бере участь у роботі самодіяльних організацій та в реалізації програми диференційованого виховного впливу Професія.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що процес виправлення останнього не досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення не можливе в умовах перебування на волі.
Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому доводи апеляційних скарг не спростовують висновок суду.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Крім того, апелянтами не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року,слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року, якою клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_6 залишено без задоволення - залишити без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2