Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/373/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, громадянину України, не одруженому, з повною вищою освітою, офіційно не працюючому, зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 34 дні, тобто до 17.00 год. 19.10.2019 року в межах строку досудового розслідування.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2019 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 34 (тридцять чотири) дні, тобто до 17.00 год. 19.10.2019 року в межах строку досудового розслідування.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що у нього 19.07.2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими слідством особами, виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Мерседес СLК 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, 19.07.2019 року близько 15:00 годин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими слідством особами, діючи умисно, цілеспрямовано, на автомобілі марки «SКОDА ОСТАVІА ТОUR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , під`їхали до під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 в якому проживає ОСОБА_12 .
В подальшому, дочекавшись коли ОСОБА_12 вийшов з під`їзду та сів за кермо свого автомобіля, ОСОБА_8 , разом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими не встановленими слідством особами, підбігли до автомобіля «Мерседес СLК 230», державний реєстраційний номер, (іноземна реєстрація) НОМЕР_3 .
Після чого, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими не встановленими слідством особами, заздалегідь розподіливши ролі між собою, діючи одним спільним умислом, відкрили водійські двері автомобіля та почали наносити удари по тулубу та по обличчю потерпілого ОСОБА_12 , який знаходився за кермом автомобіля, таким чином, своїми протиправними діями спричинили тілесні ушкодження у вигляді забоїв та ссадин.
Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими не встановленими слідством особами, приклали предмет зовні схожий на ніж до шиї потерпілого ОСОБА_12 що реально змусило його зрозуміти загрозу своєму життю та здоров`ю, та таким чином змусили його вийти з автомобіля «Мерседес СLК 230», державний номерний знак НОМЕР_4 .
Подолавши таким чином супротив потерпілого, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими слідством особами всупереч волі потерпілого, умисно, незаконно заволоділи автомобілем марки «Мерседес СLК 230», д.н.з НОМЕР_3 ., вартість якого зі слів потерпілого становить 5000 доларів США, що в еквіваленті на гривні становить 129050 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 , разом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими не встановленими слідством особами з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на суму 129050 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
19.07.2019 року ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
20.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2019 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.00 години 16.09.2019 року.
Постановою керівника Кіровоградської місцевої прокуратури 11.09.2019 року продовжив строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19 жовтня 2019 року.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри за ст.289 ч.3 КК України, у вчинені ним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке загрожує йому, у разі визнання винним, а також характер вчиненого, минуле, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки з суспільством.

Матеріали клопотання, а саме: витяг з ЄРДР, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зміст протоколів допиту потерпілого та свідків, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання, обшуку, висновки судових експертиз містять достатні дані про наявність обгрунтованою підозри по відношенню до ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 289 КК України.

Слідчим суддею враховано, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що посягає на безпеку та експлуатацію транспорту, життя та здоров`я потерпілого. Дії підозрюваного визначаються особливою зухвалістю та нездатністю врегульовувати конфлікти, заздалегідь підшуканим знаряддям злочину, вчиненого групою осіб, майновий спір не вирішений, підозрювані обізнані про місце проживання потерпілого. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до 12 років позбавлення волі, є ризиком неявок до суду. Підозрюваний перешкоджає проведенню досудового розслідування, оскільки відмовився здати біологічні зразки на ДНК експертизу. Не працює не одружений тобто не має міцних соціальних зв`язків. Наведені обставини переконують, що заявлений ризик та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшилась та виправдовує продовження тримання його під вартою. Відсутні належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків передбачених у пунктах 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Домашній арешт не попередить існуючих ризиків та не забезпечить виконання обов`язків покладених на підозрюваного.

Слідчим суддею зазначено, що не зменшились і ризики неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єктів посягання, характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється. Підозрюваний не працює, не одружений тобто не має міцних соціальних зв`язків. Ніщо не перешкоджає тому щоб підозрюваний зникне від слідства та суду.

Через необхідність проведення великого обсягу слідчих дій, отримання висновків по проведеним спеціальним дослідженням, зокрема у необхідності забезпечити сторону захисту в ознайомленні з матеріалами провадження, слідчий обґрунтовано ініціював розгляд клопотання про продовження тримання підозрюваного під вартою в межах існуючого строку досудового розслідування по означеному кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого, обравши відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, визначивши при цьому адресу: АДРЕСА_1 , з послідуючими обов`язками визначеними ч. 5 ст. 194 КПК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що в клопотанні відсутній виклад обставини, котрі є перепоною для завершення досудового розслідування, а тому слідчий суддя, повинен був відмовити в задоволенні цього клопотання, а не перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення, які стосуються їх обов`язку довести необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Наголосив на тому, що матеріали даного клопотання не містять в собі будь-якого документального підтвердження про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. Таким чином, слідчий суддя не мав права виходити за межі клопотання слідчого, а саме встановлювати обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, що власне є грубим порушенням вимог п. 18 ст.3, п.3 ч. 1 ст.7, ст.10, ст.22, ч.5 ст.132 КПК України.

Також вказав, що зі спливом майже двох місяців строку досудового розслідування, слідчі не спромоглись здійснити збирання доказів направлених на розподіл ролей за інкримінованим кримінальним правопорушенням у співставленні з викладом обставин у повідомленні про підозру.
Сторона обвинувачення звертаючись з клопотанням до слідчого судді, фактично здійснила завищення кваліфікації, про котру до речі свого часу звертав увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 Розділу 3 Роз`яснень «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження».
Кримінальне правопорушення за кваліфікуючою ознакою поєднаного з насильством виглядає сумнівним, та є явно завищеним з боку сторони обвинувачення та як наслідок необґрунтованим, що надає право слідчому судді вирішити питання, щодо розміру застави з врахуванням вищезазначеного (п.1 ч.4 ст.183 КПК України), адже насилля з боку його підзахисного відносно потерпілого фактично не підтверджено. Проте, зазначені доводи сторони захисту були залишені поза увагою слідчого судді навіть після пояснень підозрюваного, котрий в свою чергу висловив свою незгоду з підозрою.
Зазначив, що слідчим в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, не підтверджено факту необхідності у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, більш того, що саме такий вид є винятковим.
Також зазначив, що жодного з ризиків визначених ст. 177 КПК України, не існує, оскільки у слідчого судді не було законних підстав вважати, що його підзахисний переховувався від суду чи органів досудового розслідування, та його попередня поведінка свідчить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ризик незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підзахисний, також він не збирається, і протилежному немає жодних доказів, тим паче, що підзахисний до кримінальної відповідальності притягується вперше, що власне встановлено як слідчим так і слідчим суддею, тобто особа не має схильності до вчинення інших злочинів чи продовження інкримінованого кримінального правопорушення.
Вказав, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вважає, що висновок слідчого судді, про те, що підозрюваний перебуваючи під домашнім арештом не буде обмежений в своїх діях, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 181 КПК України, згідно якої домашній арешт полягає в забороні зокрема підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, а отже законом визначені певні обмеження, які слід було оцінити належним чином.
Інкриміноване кримінальне правопорушення його підзахисному за кваліфікуючою ознакою поєднаного з насильством, виглядає сумнівним, та є завищеним з боку сторони обвинувачення та як наслідок необґрунтованим, що в свою чергу надає право слідчому судді вирішити питання, щодо розміру застави з врахуванням вищезазначеного.
Наголосив на тому, що його підзахисний не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має житло в якому проживає разом із своєю родиною, тобто має сталі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що документально підтверджено. Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного немає підстав в даний час стверджувати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.
Крім того його підзахисний наміру перешкоджати встановленню фактичних обставин справи не має, тиск на учасників провадження не здійснював та в майбутньому не здійснюватиме, жодним чином не впливатиме на хід досудового розслідування та зобов`язується в повній мірі виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, з клопотання слідчого вбачається, що 19.07.2019 року ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
20.07.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2019 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.00 години 16.09.2019 року.
Постановою керівника Кіровоградської місцевої прокуратури 11.09.2019 року продовжив строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано врахував, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що посягає на безпеку та експлуатацію транспорту, життя та здоров`я потерпілого. Дії підозрюваного визначаються особливою зухвалістю та нездатністю врегульовувати конфлікти, заздалегідь підшуканим знаряддям злочину, вчиненого групою осіб, майновий спір не вирішений, підозрювані обізнані про місце проживання потерпілого. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винним у вчиненні злочину, до 12 років позбавлення волі, є ризиком неявок до суду. При цьому колегія судів враховує, що ОСОБА_8 не працює, не одружений. Підозрюваний зможе незаконно випливати на потерпілого , через обізнаність про місце проживання потерпілого.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшилась та виправдовує продовження тримання його під вартою. Відсутні належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків передбачених у пунктах 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Домашній арешт не попередить існуючих ризиків та не забезпечить виконання обов`язків покладених на підозрюваного.

Доводи захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині та правильність кваліфікації його дій перевірятиме суд під час розгляду справи по суті.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що матеріали клопотання не містять в собі будь-якого документального підтвердження про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, таким чином, слідчий суддя не мав права виходити за межі клопотання слідчого, а саме встановлювати обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування є безпідставними та спростовуються матеріалами клопотання слідчого.

Так, постановою керівника Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_13 від 11.09.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005516 від 19.07.2019 року до трьох місяців, тобто до 19.10.2019 року з урахуванням складності провадження, великим навантаженням експертів, що проводять експертизи (а.к.31-34).

Крім того, в постанові зазначено, що для повноти, об`єктивності досудового розслідування вказаного кримінального провадження та притягнення до кримінальної відповідності всіх осіб, які його вчинили, необхідно отримати висновки судових біологічних експертиз, які були призначені ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду до Вінницького НДЕКЦ МВС України; отримати висновки судових медичних експертиз, які були призначені ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду до Кіровоградського обласного бюро СМЕ; відкрити матеріали кримінального провадження сторонам кримінального провадження та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, навіть з урахуванням того, що ОСОБА_8 не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має житло в якому проживає разом із своєю родиною, тобто має сталі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 34 (тридцять чотири) дні, тобто до 17.00 год. 19.10.2019 року в межах строку досудового розслідування залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4