Справа № 646/7160/19
№ провадження 1-в/646/430/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.19року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання начальника ДУ «Диканівська виправна колонія № 12» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , 1990 року народження,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_7 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно вимог ч.2 ст.81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.
Згідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш мяким» умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивченням даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Дослідженням матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_6 , засуджений 15.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ст. 69, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 16.12.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання визначено з 03.05.2017 року. Кінець строку: 19.09.2020 року.
Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.05.2017 року.
Під час перебування в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» до праці не залучався, вимоги режиму не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
Під час перебування в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» вимоги режиму не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався позитивно.
Разом з тим, відповідно до постанови від 15.06.2019 (а.с.85) застосований відносно засудженого ОСОБА_6 від 20.03.2019 захід заохочення (подяку) скасовано.
З матеріалів особової справи вбачаються що засуджений працевлаштований слюсарем механоскладальних робіт з відрядною платою праці. Порушень правил техніки не допускає.
Згідно вищевказаного вироку з засудженого стягнуто кошти в рахунок відшкодування завданої ним шкоди на загальну суму 120601,00 грн. Даних про сплату вказаних коштів чи, принаймні, намагання сплати вказану суму добровільно матеріали особової справи не містять. І це, незважаючи на те, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Враховуючи вищезазначене на внутрішнє переконання суду засуджений сумлінною поведінкою не довів своє виправлення й цілі покарання не досягнуті в більш короткий термін, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення подання про умовно достроково звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника ДУ «Диканівська виправна колонія № 12» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , 1990 року народження - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1