Справа № 368/1017/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2019 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання в кримінальному провадженні № 0000353, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 310 ч. 1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :
06 вересня 2019 року слідчий слідчого відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000353, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 310 ч. 1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, про арешт майна.
Дане клопотання обґрунтовано тим, що 07.08.2019 р. до ч/ч Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від о/у СКП Кагарлицького ВП лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що в ході проведення оперативно - розшукових заходів, направлених на виявлення та знищення незаконних посівів нарковмісних рослин маку та конопель, згідно наказу ГУНП в Київській області "Про проведення комплексу оперативно-профілактичних заходів під умовною назвою "Мак", у домогосподарстві АДРЕСА_1 , користувачем якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено факт незаконного вирощування рослин коноплі.
На підставі рапорту о/у СКП Кагарлицького ВП лейтенанта поліції ОСОБА_5 розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 07 серпня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
04.09.2019 р. на підставі ухвали Слідчого судді Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , у справі № 368/1017/19 проведено обшук домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . В ході обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено в одноповерховому житловому будинку, а саме під накриттям на веранді з крайньої лівої сторони у м`якому розкладному кріслі, згорток паперу, в якому знаходилась речовина зеленого кольору з специфічним запахом, зовні схожа на подрібнену масу рослин роду конопель, яку поміщено до спеціального пакету МВС Україна «Експертна Служба» № 0555694.
04.07.2019 р. слідчим Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000353 від 12.07.2019 р., вилучені під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 речі визнані речовими доказами.
У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.
Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
Арештувати належить виявлені та вилучені 04.09.2019 р. в ході обшуку в одноповерховому житловому будинку домоволодіння, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме під накриттям на веранді з крайньої лівої сторони у м`якому розкладному кріслі згорток паперу, в якому знаходилась речовина зеленого кольору з специфічним запахом, зовні схожа на подрібнену масу рослин роду конопель, яку поміщено до спеціального пакету МВС Україна «Експертна Служба» № 0555694.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який клопотання підтримав, слідчого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні слідчого слідчого відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 310 ч. 1 КК України.
Слідчим доведено, що предмет що має ознаки предмету, обіг якого заборонено на території України, а саме: згорток паперу, в якому знаходилась речовина зеленого кольору з специфічним запахом, зовні схожа на подрібнену масу рослин роду конопель, яку поміщено до спеціального пакету МВС Україна «Експертна Служба» № 0555694, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 15.06.2019 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слідчим суддею при накладені арешту тимчасово вилученого майна, враховано достатність доказів наданих слідчим, що вказують на вчинення кримінального правопорушення та можливість збереження первинного стану вилучених речей, проведення експертиз.
Слідчий суддя констатує, що метою арешту вказаного майна є забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході санкціонованого обшуку в домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: згорток паперу, в якому знаходилась речовина зеленого кольору з специфічним запахом, зовні схожа на подрібнену масу рослин роду конопель, яку поміщено до спеціального пакету МВС Україна «Експертна Служба» № 0555694.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим слідчого відділення Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1