490/8382/17 07.11.2019
н/п 1-кп/490/909/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8382/17
У Х В А Л А

07 листопада 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003368 від 30.07.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 подано клопотання про визнання протоколу проведення слідчого експерименту від 31.07.2017 року, проведеного за участю ОСОБА_3 , очевидно недопустимим доказом. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що дана слідча дія була проведена за участю двох понятих, одним з яких є ОСОБА_8 . Під час допиту останнього в суді, головуючим суддею було зупинено його допит у зв`язку з нерозумінням свідком української мови, про що заявив сам свідок, та не вдалося встановити навіть анкетні дані свідка. У зв`язку з цим, слідчий експеримент було проведено за участі понятого, який не розумів української мови, а отже не міг розуміти свої права та обов`язки, а тому, на думку захисника, отриманий з порушенням встановленої процедури.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання захисника заперечувала.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 клопотання захисника ОСОБА_6 підтримали.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

На підставі ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд, зокрема, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Разом з тим, очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Тобто, на даній стадії судового розгляду ухвалення такого рішення буде передчасним. За таких обставин, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.84, 89, 94, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання доказів недопустимими - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1