Справа № 453/1087/19
№ провадження 1-кп/453/138/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2019 року Сколівський районний суд Львівської у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
його захисника- адвоката ОСОБА_5 ;
потерпілої ОСОБА_6 ;
її представника ОСОБА_7 ;
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчин, Сколівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 , 29.04.2019 року, близько 22 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Шевченка у с. Корчин, Сколівського району, Львівської області в напрямку до смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району, Львівської області, неподалік буд. №8, порушивши вимоги ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та грубо порушивши вимоги п. п. 1.2, 1.3, 1.5, 1.10 розділу 1 (в частині визначення терміну «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»), підпункти б), д), п. 2.3 розділу 2, п. п. 12.1, 12.4 та підпункту «б» п. 12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним автомобіля, у результаті чого, не впорався з керуванням і виїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , після чого зіткнувся із припаркованим на узбіччі дороги автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті порушення Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді садна в лобно-скронево-тім`яній ділянці волосистої частини голови зліва, садна в ділянці гребеня лівої клубової кістки, множинні садна майже на всьому протязі задньої поверхні правої кисті, рану на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, рану на внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, рану на передній поверхні нижньої третини лівої гомілки, велико-вогнищевий крововилив в м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, лінійний перелом кісток склепіння черепа в лобно-скроневій ділянці зліва, який поширювався на кістки основи черепа, велико-вогнищеві крововиливи під м`які оболонки випуклих поверхонь переважно лівої гемісфери головного мозку, дрібно-вогнищеві крововиливи в ділянці коренів обох легень, в зв`язки печінки та в жирову клітковину лівої нирки, поперечно розміщені переломи обох кісток лівої гомілки у нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, чим спричинив останній смерть та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, невеликої субдуральної гематоми лобної ділянки зліва, закритого перелому ліктьового відростка верхньої третини лівої ліктьової кістки, садна передньої поверхні обох колінних суглобів, лінійних подряпин зовнішньої поверхні лівої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. На даний час вибачився перед потерпілими, просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається у скоєному, матеріальну та моральну шкоду відшкодував повністю.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала подану нею 14.11.2019 року заяву про те, що обвинуваченим відшкодована їй матеріальна та моральна шкода, претензій до нього немає, просить цивільний позов залишити без розгляду та при ухваленні вироку, врахувавши молодий вік обвинуваченого, призначити покарання без позбавлення волі, однак залишає за собою право на звернення у страхову компанію для виплати страхового відшкодування.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть однієї потерпілої та тілесні ушкодження середньої тяжкості другого потерпілого.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 08.11.2019 року Стрийським міськрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому існує ймовірність що виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.
Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілим, які просили призначити покарання без позбавлення волі, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, поклавши на нього обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтись туди для реєстрації.
У відповідності до поданого клопотання потерпілої ОСОБА_6 про залишення позовних вимог без розгляду, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід залишити без розгляду.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів та питання щодо стягнення судових витрат слід вирішити у порядку, визначеному ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна автомобіля марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2019 року та автомобіля марки «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2019 року - скасувати.
Речові докази: - автомобіль марки «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: вул. Івана Франка, 3, м. Сколе, Львівської області - повернути власнику ОСОБА_11 ; - автомобіль марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: вул. Івана Франка, 3, м. Сколе, Львівської області - повернути власнику ОСОБА_9 ; - куртку чорного кольору на застібку блискавка, з логотипом «Terranova», розмір S, джинси чорного кольору з логотипом «Orsay» з ременем чорного кольору, сорочку в полоску жовто-синього кольорів з логотипом «Orsay», ліфчик чорного кольору, нижню білизну з гіпюрового матеріалу темно-сірого кольору, шкарпетки білого кольору, кросівки, парасолю чорного кольору, фрагмент пластмаси-знищити, номерний знак- повернути ОСОБА_11 .
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя