ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/362/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0008723 та № 0002925 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нововолинськ Волинської обл., українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, неофіційно працюючої прибюиральницею, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 09.08.2017 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи в парку, що по вул. Ялтинській, 11 в м. Києві, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за її діями спостерігають малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підійшла до потерпілого ОСОБА_8 , який в безпорадному стані спав на галявині, та перевіривши вміст кишень останнього, знайшла мобільний телефон марки Lenovo 6000 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з картою пам`яті «Kingston» на 16 Gb, який поклала до своєї сумки, та не реагуючи на зауваження малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1282 грн. 00 коп.

Крім того, ОСОБА_5 , 30.03.2018 року, приблизно о 21 години 30 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 6 будинку № 14, що по вул. Ялтинській в м. Києві, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшла до ОСОБА_9 , та шляхом ривка відкрито викрала з її рук мобільний телефон «HTC ONE S», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , вартістю 871 грн. 67 коп., та почала втікати, не вважаючи на вимоги ОСОБА_9 зупинитись та повернути належне їй майно, проте зникнути з місця вчинення злочину ОСОБА_5 не вдалося, оскільки біля під`їзду № 3 будинку № 14 по вул. Ялтинській, що в м. Києві, останню, разом із викраденим майном було затримано свідком даного злочину та потерпілою ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та суду показала, що справді за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, вона, 09.08.2017 року, приблизно в обід, перебуваючи в парку за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 11, помітила чоловіка, який лежав на доріжці. Керуючись раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, вона підійшла до цього чоловіка, та не дивлячись на зауваження дітей, які спостерігали за її діями, перевірила вміст кишень чоловіка і забрала його мобільний телефон. Крім того, 30.03.2018 року, приблизно о 21 години 30 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_3 підійшла до раніше не знайомої їй жінки, та діючи з корисливих спонукань вирвала з рук останньої мобільний телефон та почала тікати, але була затримана свідком та потерпілою. За вчинен просила вибачення та щиро шкодувала.

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 186 КК України, а також у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь, те, що тяжких наслідків не настало, так як все майно залишилось у власності потерпілих, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, просила вибачення за скоєне, висловила осуд своїм вчинкам.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, яка на спеціальних обліках не перебуває, неофіційно працює, має постійне місце проживання, звідки негативних характеристик немає, непогашених судимостей не має.

Як вбачається із заяв, поданих потерпілими, останні претензій матеріального характеру до обвинуваченої не мають.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченою, так і іншими особами є призначення покарання є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених для даного виду покарання за вчинені злочини.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи, з огляду на особу обвинуваченої, приймаючи до уваги наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, відсутність до неї претензій матеріального характеру, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку, але в максимальних межах, та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. АДРЕСА_2 , з роз`ясненням обов`язку прибувати за кожною вимогою суду до набранням вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 286 грн. 00 коп.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки Lenovo 6000 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з картою пам`яті «Kingston» на 16 Gb, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у власності останнього;

- мобільний телефон «HTC ONE S», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити у власності останньої.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва, з урахуванням особливостей, встановлених положеннями ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя