Справа № 164/1224/19
Провадження №1-кп/157/73/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 червня 2019 року за № 0000192 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове, Маневицького району, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, неодружений, не працевлаштований, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 11 квітня 2019 року, перебуваючи у лісовому масиві поблизу с. Лісове, Маневицького району, Волинської області, знайшов прозору банку із вмістом сипучої речовини зелено-сірого кольору, яку в подальшому без передбаченого законом дозволу, перенісши, зберігав за місцем проживання по АДРЕСА_2 , і в подальшому працівниками Маневицького відділу поліції ГУНП у Волинській області під час проведення 7 червня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 4 червня 2019 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено прозору банку із сипучою речовиною зелено-сірого кольору, масою 180 грам, яка схожа на порох і являє собою, згідно з висновком експерта № 302 від 18 червня 2019 року, вибухову речовину бездимний одноосновний порох.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

15 липня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю і просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому погоджене сторонами в угоді покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, вчиненням такого злочину не завдано шкоди правам або інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 86 КК України, не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не працевлаштований, проте займається суспільно корисною працею.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як зазначено в обвинувальному акті, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, висловив жаль з приводу вчинення злочину та добровільно розповідав за яких обставин був скоєний злочин.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, - відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання з випробуванням відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд врахував вищезазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема і те, що він, хоча не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, вину визнав, та характер обвинувачення, і дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити іспитовий строк 1 рік 3 місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ - сипучу речовину зелено-сірого кольору, масою 180 г, що міститься у спецпакеті за № 7005512 і передана на відповідальне зберігання до вибухотехнічного відділення ГУНП у Волинській області (корінець квитанції № 24 від 14 червня 2019 року), належить на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху Волинським НДЕКЦ в розмірі 785 грн. 05 коп.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 11 червня 2019 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 3 (трьох) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ - сипучу речовину зелено-сірого кольору, масою 180 г, що міститься у спецпакеті за № 7005512 і передана на відповідальне зберігання до вибухотехічного відділення ВП ГУНП у Волинській області (корінець квитанції № 24 від 14 червня 2019 року) на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судової експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1