Ухвала
іменем України
13 червня 2019 року
м. Київ
справа №361/7082/18
провадження № 51-2911ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на постанову Броварського міськрайонного суду від 07 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 березня 2019 року,
встановив:
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2018 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2004 року

у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 07 березня 2019 року вказану постанову скасував та постановив нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку

із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою в якій порушує питання про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду від 07 листопада 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 07 березня 2019 року.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках. Право на касаційне оскарження не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку,

зазначено в частинах 1, 2 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень апеляційного суду, постановлених щодо зазначених судових рішень місцевого суду, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку

та ухвал апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім як у випадках, передбачених КПК.
Таким чином, предметом касаційного розгляду у кримінальному провадженні переважно є перевірка дотримання судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального закону при вирішенні питань, пов`язаних

з притягненням особи до кримінальної відповідальності, призначенням покарання, забезпеченням права на апеляційний перегляд судових рішень у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальним провадженням

є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом

за правилами розділу VIII КПК України «Виконання судових рішень» і порядок

їх вирішення врегульовано ст. 539 КПК.

Разом із тим, за змістом ч. 6 ст. 539 КПК право на оскарження рішення суду

про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, обмежується можливістю її перегляду в апеляційному порядку, в той час як касаційний порядок оскарження такої ухвали кримінальним процесуальним законом не передбачений.
На підставі системного тлумачення норм кримінального процесуального права обґрунтованим є висновок про те, що вирішення судом питань, зазначених

у ст. 537 КПК, у тому числі про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК), в порядку, передбаченому ст. 539 КПК, належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, а тому, відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів щодо вирішення питання про звільнення

від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку постановлені відповідно до умов та підстав, визначених статтею 80 Кримінального кодексу України, не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі

ч. 2 ст. 424 КПК.

Цей висновок узгоджується з висновком щодо застосування норми права Великої Палати Верховного Суду про те, що судові рішення щодо застосування амністії, постановлені на стадії виконання вироку, не можуть бути оскаржені

в касаційному порядку, оскільки кримінальним процесуальним законом

не передбачено право особи на їх касаційне оскарження (постанова від 23 січня 2019 року в справі № 738/1482/16-к).
Також зазначена позиція узгоджується з висновком Об`єднаної палати

Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к) про те, що за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.

Згідно практики Європейського суду з прав людини процедури, які стосуються виконання вироків, що набрали законної сили, не підпадають під дію ст.6 Конвенції (право на справедливий суд) в її кримінальному аспекті розгляду, оскільки

не мають відношення до «пред`явлення кримінального обвинувачення» (рішення

по справі «Монкорне де Комон проти Франції»).

В судових засіданнях із вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються

питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо їх уже було з`ясовано

на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені

на стадії виконання вироку, не можуть перешкоджати подальшому провадженню.

Оскаржені захисником судові рішення стосуються питань, пов`язаних із виконанням вироку, а відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК вони не перешкоджають кримінальному провадженню і не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК з урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що особі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5

на постанову Броварського міськрайонного суду від 07 листопада 2018 року

та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: