Справа №195/1374/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2019 року за № 0000257 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Настасівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одружений, пенсіонер, інвалід 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,
в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_6 , -
В С ТА Н О В И В :
09.07.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячився за місцем свого проживання, у приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_2 , разом зі своєю нерідною онукою, донькою падчерки, ОСОБА_6 , малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку ОСОБА_6 постійно залишає під нагляд баби та діда на час своєї роботи.
В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо малолітньої особи, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті.
Після чого, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється малолітньою особою, скориставшись відсутністю інших осіб, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої особи та бажаючи їх вчинення, ОСОБА_3 , порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована щодо сутності відносин між статтями та не усвідомлювала характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи її безпорадний стан, підійшов до малолітньої ОСОБА_7 , яка гралася в кімнаті, посадив її на стілець, та просунувши праву руку в її труси, став непристойно доторкатися до її статевих органів, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть.
Вказаними умисними розпусними діями сексуального характеру, спрямованими на задоволення власної статевої пристрасті у виді фізичних розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_3 порушив статеву недоторканість, нормальний психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_7 .
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаялася в скоєному. Пояснив власну протиправну поведінку помутнінням розсудку, просив пробачення в законного представника потерпілої. Просить не позбавляти волі.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що про вищенаведені обставини їй стало відомо від доньки, ОСОБА_7 , просила обрати міру покарання обвинуваченому не пов`язану з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого та законного представника потерпілої дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Відповідно до характеризуючих матеріалів, обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання. Скарг відносно нього не надходило, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Інвалід ІІІ групи.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинувачені.
До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованому йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи також що обвинувачений вину визнав, розкаявся, є людиною похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється інвалідом Ш групи відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , позицію законного представника потерпілої, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: трусики та спортивні штанці, які запечатані до спец пакету № 3477814 та відповідно до квитанції № 154/266 зберігаються в камері схову Томаківського ВП Нікопольского ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законому представнику потерпілої ОСОБА_6 .; вилучений зразок крові, нігтьові зрізки підозрюваного ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та осадки з об`єктів 1,2 на ниточках марлі, які упаковано окремо в 3 паперові конверти та опечатано бірками експертів з пояснювальними написами, що містяться в камері зберігання речових доказів Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області- знищити.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання
у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю .
На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили замінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобовязання, поклавши на нього наступні обов?язки:

- невідлучатися з смт.Томаківка Томаківського району Дніпроптеровської області, де зареєстрований без дозовлу слідчого,прокурора та суду;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відвідувати місце проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Звільнити з під варти в залі суду.

Речові докази по справі, а саме: трусики та спортивні штанці, які запечатані до спец пакету № 3477814 та відповідно до квитанції № 154/266 зберігаються в камері схову Томаківського ВП Нікопольского ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законому представнику потерпілої ОСОБА_6 ; вилучений зразок крові, нігтьові зрізки підозрюваного ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та осадки з об`єктів 1,2 на ниточках марлі, які упаковано окремо в 3 паперові конверти та опечатано бірками експертів з пояснювальними написами, що містяться в камері зберігання речових доказів Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області- знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1