Справа № 404/6801/19
Номер провадження 1-кс/404/4415/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заявленого володільця вилученого майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань прокуратури області молодший радник юстиції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000088, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2019 року прокурор звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучено під час проведення обшуку 19 вересня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 .

Ініціатор клопотання (прокурор) в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в клопотанні, просить їх задовольнити, накласти арешт на тимчасово вилучені речі під час обшуку 19.09.2019 року, так як вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть містити на собі сліди злочину.

Володілець вилучених речей та документів в особі ОСОБА_4 , не заперечив проти клопотання прокурора, вважає за можливе накласти арешт на вилучені речі.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, проаналізувавши доводи, якими прокурор обґрунтував вимоги викладені в ньому, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, приходжу до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. З ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з тих підстав, що воно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Так, прокуратурою Кіровоградської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088, про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як працівник ТОВ ВКФ «Енергобудпроект», звернулась до заступника сільського голови Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - ОСОБА_7 з пропозицією та обіцянкою надати йому неправомірну вигоду у розмірі 45 000 гривень за вчинення ним дій, пов`язаних із сприянням у позитивному вирішенні питання щодо розташування рекламної продукції, тобто надання відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами на території Великосеверинівської сільської ради і у подальшому надала неправомірну вигоду ОСОБА_7 (а.к.8).

На підтвердження заявлених вимог прокурор долучив копію заяви ОСОБА_7 , про вчинене кримінальне правопорушення, про пропозицію надати йому неправомірну вигоду від ОСОБА_6 (а.к.14-16); протокол допиту свідка ОСОБА_7 , зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 пропонувала йому неправомірну вигоду за встановлення рекламних носіїв на території Великосеверинівської сільської ради для господарської діяльності ТОВ ВКФ «Енергобудпроект», в інтересах якого вона діяла. Надалі, 11.09.2019 року ОСОБА_6 зайшла до кабінету ОСОБА_7 , озвучила пропозицію та обіцянку передачі останньому неправомірної вигоди в розмірі 45 000 гривень за сприяння ОСОБА_7 у вирішенні питання щодо надання сільською радою дозволу на встановлення рекламних носіїв на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.к.18-21).

Результати, зафіксовані в протоколі огляду місця події із застосуванням відеозапису від 17.09.2019 року, в службовому кабінеті адміністративної будівлі Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, підтверджують факт передачі ОСОБА_6 наперед помічених грошових коштів, які остання передала ОСОБА_7 , в розмірі 45 000 гривень грошові кошти у розмірі 600 (шістсот) доларів США.

З урахуванням зібраних доказів, 19.09.2019 у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при проведенні обшуку було виявлено та вилучено: грошові кошти, речі, майно і документи, перелік яких міститься в протоколі зазначеної слідчої дії (а.к.29-37).

Тимчасово вилучене майно, речі та грошові кошти були оглянуті прокурором та визнані речовими доказами. За таких умов виникла потреба у накладенні арешту на вказане майно для збереження речових доказів, оскільки існують обґрунтовані ризики, що вони можуть бути знищені, сховані або спотворені; вилучені речі 19 вересня 2019 року: грошові кошти, речі, майно і документи, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, здобуті внаслідок корупційних кримінально-карних дій та містять відомості, що можуть бути використані при доказуванні в суді. Крім того, санкція статті 369 ч.3 КК України передбачає додаткову міру покарання як конфіскація майна.

Наявність у санкції ч. 3 ст. 369 КК України додаткового покарання конфіскація майна, що може бути призначено підозрюваній особі у разі визнання її винною за вироком суду, зобов`язує забезпечити у майбутньому можливість додаткового виду покарання та попередити існуючі ризики пов`язані зі спробами на відчуження належного підозрюваній майна. За таких умов, існує реальна потреба у забезпеченні у майбутньому можливість виконати додатковий вид покарання - конфіскацію майна.

Майно, визнане речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.

Держава гарантує право громадян на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в майнові права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Тимчасове обмеження конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак суспільні інтереси переважають принцип мирного володіння майном. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

Згідно з п. З ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема як порушення права особи на захист. Докази, передбачені цією статтею повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду (ч. 4 ст. 87 КПК).

Також на стадії досудового розслідування неможливо ухвалити судове рішення, що належать до виключної компетенції судового розгляду і суду (оцінити допустимість доказу).

Оцінкою доказів за критерієм «поза розумного сумніву» з приводу того: чи провели огляд місця події або обшук затриманої особи, добровільно чи примусово вилучили докази, а також чи дотримана вимога про необхідність роз`яснення процесуальних прав учасникам огляду на участь в огляді обшуку або перешкоджали в участі адвоката під час обшуку стане визначальною обставиною при ухваленні остаточного судового рішення у цьому кримінальному провадженні, оскільки вказані обставини підлягають доказуванню саме адвокатом під час судового розгляду" (п. З ч. 2 ст. 87 КПК України).

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Стороною обвинувачення обґрунтовано доведено, що тимчасово вилучене майно, речі, гроші під час проведеного обшуку від 19.09.2019 року можуть зберігати на собі мікроскопічні частини люмінофорів, що використовувались для документування отримання ймовірної неправомірної вигоди. За таких умов, прокурор обґрунтовано вважає про необхідність забезпечення проведення експертиз. Предметом спеціальних досліджень може стати все без виключення тимчасово вилучене майно. У протилежному випадку існує ризик втрати речових доказів, а відтак необхідно забезпечити у незмінному стані збереження речового доказу, та подальшого безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна для забезпечення організації проведення експертиз, а також безпосереднього дослідження доказів у суді. З огляду на вказане, всі вилучені речі та документи є доказом. Передчасним буде їх повернення за належністю.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. ст. 170, 172-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань прокуратури області молодший радник юстиції ОСОБА_5 - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчужувати, розпоряджатись, користуватись:

1. Флеш-картою сірого кольору (32 Гб) марки «Transcend»;

2. Двома одиницями кольорових фотокарток ОСОБА_6 ;

3. Пластиковою картою під сім-карту «Водафон Україна» № НОМЕР_1 (сама сім-карта відсутня у картці);

4. Аркушем паперу неформатний (частина) із рукописним записом з приводу номеру телефону із найменуванням « ОСОБА_8 НОМЕР_2 ;

5. Копією посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_9 № НОМЕР_3 ;

6. Карткою реєстрації особи (у верхньому куті лівому наявний рукописний напис «30а Кричинувата» на 1 акр.;

7. Грошовими коштами у розмірі 5700 грн. (26 купюр по 200 грн. та 1 купюра номіналом 500 грн.);

8. Накладною № 28 від 14.08.2019 на 1 акр.;

9. Щоденником із картонного матеріалу коричневого кольору, у якому наявні рукописні написи, зокрема «решение комиссии, фото решения… ОСОБА_10 (она не надежна)»;

10. Аркушем паперу із рукописним текстом стосовно розміщення біл-бордів (1 арк.);

11. Витягом із Державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку НВ 015 від 08.04.2015 на ім`я ОСОБА_11 на 3 акр.;

12. Викопіюванням по місцевості на 8 аркушах;

13. Заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами (1 етап отримання пріоритету) на 1 арк. у 2 екземплярах;

14. Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки 105 громадянам України на 3 арк.;

15. Копією паспорту ОСОБА_12 на 1 арк.;

16. Товарно-транспортною накладною із відбитком мокрої печатки ФОП ОСОБА_13 (без дати і не заповнена) на 1 арк.;

17. Витягом із реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_13 на 1 арк. (копія);

18. Копією викопіювання із публічної кадастрової карти України (територія місцевості села Велика Северинка, Кропивницького району) на 3 арк.;

19. Актом звірки взаєморозрахунків ФОП ОСОБА_13 із ТОВ «Військсервіс-волонтер» із підписом ОСОБА_6 від ФОП ОСОБА_13 за договором № 14/06-2 від 14.06.2019 на 1 арк.;

20. Договором поставки від 14.06.19 № 14/06-2 із підписом та відбитками мокрої печатки на 3 арк.;

21. Оригіналом довіреності від 19.06.2019 на ОСОБА_6 від ОСОБА_13 на 1 арк.;

22. Аркушем паперу формату А-4 із рукописним текстом з приводу підприємства у місті Знам`янка, де зазначено про представника даного підприємства;

23. Випискою із ЄДРПО ФОП ОСОБА_14 на 2 арк.;

24. Довіреністю від директора ТОВ ВКФ «Енергобудпроект» ОСОБА_15 про уповноваження ОСОБА_6 на ведення переговорів про надання земельних ділянок для розміщення біг-бордів, проведення переговорів про підписання договорів оренди (без дати, із підписами ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , відбитком мокрої печатки товариства) на 1 арк.;

25. пакетом (конверт) картонним для СІМ-карти «Водафон Україна» із пластиковою картою під СІМ-карту № НОМЕР_4 , пакет ID: НОМЕР_5 (СІМ-карта відсутня);

26. Накопичувачем «MicroSD» 2 Гб чорного кольору у прозорому поліетиленовому пакеті;

27. Мобільним телефоном, марки «HTC» білого кольору без СІМ-карти (IMEI 1: НОМЕР_6 ; IMEI 2: НОМЕР_7 );

28. Планшетом, марки «Nomi» модель CORSA 4 (IMEI : НОМЕР_8 ), та коробкою білого кольору із картонного матеріалу та зарядним пристроєм;

29. Щоденником із обкладинкою коричневого кольору з написом «Золотой Век», у якому наявні різного роду рукописні написи (номери мобільний телефонів, замітки тощо);

30. Щоденниками (2 одиниці) з чорними обкладинками, на одному із яких наявне позначення «2008», які були вилучені в ході проведення обшуку 19.09.2019 у квартирі АДРЕСА_1 ;

Ініціатору клопотання (прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань прокуратури області молодшому раднику юстиції ОСОБА_5 ) вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчений строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1