Справа № 180/1771/16-к
Провадження № 1-кп/0182/148/2019
У Х В А Л А
Іменем України
27.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2017 року за №0000602 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2017 року за №0000602 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Обвинувачений ОСОБА_6 до зали суду не доставлений.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк, не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків не має. Він вчинив кілька тяжких умисних злочинів в період іспитового строку, через короткий проміжок часу. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховані раніше судом при обранні а потім і при продовженні строку тримання під вартою не зменшилися, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду і може продовжити вчиняти інші злочини, бо перебуваючи під домашнім арештом, він вчинив новий корисливий злочин у зв`язку з чим стосовно нього було змінено запобіжний захід на тримання під вартою. До того ж , на думку прокурора є обґрунтованим ризик можливого впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_7 місце проживання якої, відповідно до матеріалів кримінальної справи за дорученням судді Марганецького міського суду встановлювалося під час судового розгляду і не відповідає місцю проживання, зазначеному в обвинувальному акті, не з`являється до суду.

Потерпілий ОСОБА_8 надав заяву про розгляд провадження в підготовчому судовому засіданні без його участі і просив залишити під вартою обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_3 просили суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, але не зазначили адреси, оскільки остання обвинуваченому невідома. Посилались на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою і ризики, на які послався прокурор, втратили свою актуальність. Тому більш м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. До того ж, він має рідних, колег по роботі та знайомих, які можуть поручитися за нього.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вироком Марганецького міського суду від 27.08.2016 року визнаний винним за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і засуджений до 3 років обмеження волі з застосуванням ст..75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки. В період іспитового строку, 09.08.2016 року відповідно до оголошеної підозри ОСОБА_3 інкримінують вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. По даному кримінальному провадженню стосовно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідно до ухвали судді Марганецького міського суду від 31.05.2017 року змінено на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Однак, ОСОБА_3 продовжив свою злочинну діяльність і вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України. За який був затриманий 11.08.2017 року і стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вироком Марганецького міського суду від 08 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і засуджений до 5 років позбавлення волі. За ч.2 ст. 121 КК України зазначеним вироком суду ОСОБА_3 виправдано з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини. Ухвалою апеляційної інстанції від 26.07.2018 року вирок Марганецького суду від 08.12.2017 року скасовано у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи і призначено новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_3 залишено без змін у вигляді тримання під вартою, з урахуванням того, що існує ризик переховування від суду, можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою суд на підставі наявних матеріалів кримінального провадження, ( сторонами інші не надані), оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у зазначених кримінальних правопорушеннях, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, вік обвинуваченого (1993 р.н.), відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки він не проживав з батьками на момент вчинення злочину. З його слів мати перебуває в Росії, а батько на лікуванні і до тепер не виявили бажання поручитися за його процесуальну поведінку. А відповідно до матеріалів кримінального провадження, що не заперечував сам обвинувачений раніше в судовому засіданні, він не має місця постійного проживання, оскільки проживав у малознайомої жінки, по сусідству з будинком його батьків, який не придатний для проживання. Обвинувачений не працював і не навчався і не має законного стабільного джерела доходу. До того ж, обставини, викладені в обвинувальному акті, вказують на систематичний характер протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 . У зв`язку з чим обгрутовано існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, що в подальшому може спонукати його до переховування від суду. До того ж обвинувачений і захисник не зазначили адресу за якою слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини.
Керуючись ст. 315 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 25 листопада 2019 року.
Клопотання захисника ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, відповідно до рішення Конституційного суду України.
Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .
Учасники судового засідання мають право отримати копію ухвали.

Суддя: ОСОБА_1