печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за заявою ОСОБА_3 про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №000000480,-

В С Т А Н О В И В :
25.07.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №000000480.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 вказує, що існують достатні підстави вважати, що відсутня неупередженість визначеного прокурора у кримінальному провадженні № 000000480, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, просив заяву задовольнити та відвести вказаного прокурора від здійснення ним досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заявник та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Разом з цим, прокурором ОСОБА_5 було подано заперечення в яких останній просив відмовити в задоволенні заяви про відвід прокурора, зазначивши, що даний відвід є необґрунтованим та безпідставним.

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та клопотання, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема вказано на умови: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Разом з тим, обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Так, з матеріалів відводу вбчається, що в Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000480 від 04.03.2019 року відносно мене за підозрою у начебто вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, матеріали відносно яких 04.03.2019 року були виділені з кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016 року.

24.05.2017 року відносно ОСОБА_3 було складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0003536 у вчиненні кримінальна правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

06.03.2018 року було складено відносно ОСОБА_3 повідомлення про змін раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушенні передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування заявлених відводів заявник вказав, що прокурор ОСОБА_4 , втретє, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про встановлення строку ОСОБА_3 та його захисникам на ознайомлення вже в межах кримінального провадження № 0000480 від 04.03.2019 року.

27.05.2019 року в задоволенні вказаного клопотання слідчим суддею ОСОБА_6 було відмовлено, з огляду на звернення з таким клопотанням вже втретє, що на думку заявника можна розцінювати, як зловживання прокурором ОСОБА_4 правом на звернення до суду з клопотанням про встановлення строку на ознайомлення та обумовленням такими діями невизначеності в підготовці до свого захисту від обвинувачення в суді.

Окрім цього, на думку заявника виділення матеріалів відносно ОСОБА_3 є незаконним та немає легітимної мети, оскільки, відбулося у кримінальному провадженні №0003536 майже через рік після завершення досудового розслідування у ньому, без жодної вмотивованої обставини.

Так, слідчий суддя вбачає, що заявник вказує, на те, що є обставин, які викликають сумніви у неупередженості прокурора під час здійснення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні №000000480, які виразилися у вчиненні стороною обвинувачення процесуальних дій під час здійснення досудового розслідування, з якими не погоджується ОСОБА_3 .

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у їх неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що заявлений відвід не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені вищевказаними нормами КПК України, оскільки з означеної заяви вбачається, що ОСОБА_3 намагається у позапроцесуальний спосіб оскаржити дії та бездіяльність прокурора під час здійснення ним процесуальних дій у кримінальному провадженні № 000000480.

З урахуванням викладених обставин та норм законодавства слідчий суддя приходить до висновку, про необґрунтованість та безпідставність заявлених відводів, а відтак приходить до переконання, що заявлений відвід слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 36, 77, 81, 309, 480, 481 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №000000480 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1