УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3185/19

06 грудня 2019 року

Слідчий суддя Костопільського районого суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, скаргу ОСОБА_3 на постанову від 17 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000043 від 24 березня 2016 року ,

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 слідчого ОСОБА_5 скаржника ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею розглядалась скарга ОСОБА_3 на постанову від 17 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000043 від 24 березня 2016 року.

В судовому засіданні скаржник, подану скаргу підтримав з підстав зазначених в ній і просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості, вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена правомірно оскільки в ході досудового розслідування ним належним чином проведено слідчі дії спрямовані на отримання доказів або перевірку отриманих доказів у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги а також матеріали на підставі яких була винесена оскаржувана постанова слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження

Відповідно до ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1ст.209 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У ст.84 КПК України зазначено, що доказами у кримінальному провадженні - є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є: показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Судом було досліджені матеріали кримінального провадження №0000043 від 24 березня 2016 року, які були наданні слідчим на вимогу суду.

Аналізуючи вищенаведені документи судом встановлено, що органами досудового слідства при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не в повній мірі виконані всі можливі слідчі та процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, матеріали кримінального провадження , містять вказівки (а.с.159), прокурора Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 наданні нею слідчому з метою, повного і неупередженого дослідження всіх обставин справ, які слідчим ОСОБА_5 були виконанні не в повній мірі а саме: додатково не опитаний заявник.

На думку слідчого судді, вищенаведене свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування в цілому, що призвело до прийняття слідчим процесуального рішення, яке не у повній мірі узгоджується з кримінальним процесуальним законом, а саме ст.223 КПК України, яка встановлює порядок та доцільність проведення слідчих дій органом досудового розслідування для ефективного та оперативного розслідування злочину.

З постанови слідчого вбачається, що дані вимоги кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування ним були проігноровані.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.214,303, 306,307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 17 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000043 від 24 березня 2016 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Костопільського ВП ГУ НП України у Рівненській області від 17 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000043 від 24 березня 2016 року.

Повний текст ухвали оголошено о 9 год. 00 хв. 10 грудня 2019 року

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1