Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/467/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001208 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2019 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кіровограда, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17.04.2018 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік (6) шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 628 грн. 04 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 15.02.2019 року близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у кафе на ринку «Босфор» по вул.Вокзальній, 17 у м.Кропивницькому, помітив раніше знайомого йому ОСОБА_10 . Усвідомлюючи, що в останнього при собі може бути мобільний телефон, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману.

У подальшому, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою наживи, маючи намір у подальшому розпорядитися мобільним телефоном, ОСОБА_8 попросив у потерпілого ОСОБА_10 телефон ніби для здійснення телефонного дзвінка, заволодівши таким чином належним потерпілому мобільним телефон «DOOGEE X9 mini (HD5/0, Quad core 4, Memory 1GB RAM, Storage 8GB, Android 6.0, 2000 mAh» вартістю 900 грн., в якому знаходились сім-картка мобільного оператора України «Водафон» та карта пам`яті «MicroSD» об`ємом 16 гігабайт. Надалі ОСОБА_8 з місця вчинення правопорушення зник та розпорядився мобільним телефоном потерпілого на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Вказаними діями ОСОБА_8 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок змінити вирок стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання призначивши йому покарання за ч.2 ст.190 КК України - покарання у вигляді штрафу у 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що до ОСОБА_8 , судом першої інстанції було застосовано дуже сурове покарання за скоєний ним злочин. Разом з цим, ОСОБА_8 вину визнав в скоєному ним злочині, щиро розкаявся, сприяв слідству, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, тобто фактично мав дві пом`якшуючі обставини, і жодної обтяжуючої обставини. Сторона захисту наполягала на тому, що санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів, що складає 850 гривень, ОСОБА_8 бажав, щоб до нього був застосований саме штраф і він має кошти на його сплату, але суд доводи сторони захисту взагалі не прийняв до уваги.

Захисник вважає, що вирок є не справедливим в частині покарання, а тому просить суд застосувати до ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту і просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказах, які судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження досліджено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі захисника не оскаржується, а тому колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення в цій частині не переглядає.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно..

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України в межах санкцій ч. 2 ст. 190 КК України, за якою його засуджено.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом в повній мірі враховано обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Як особа ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює та не одружений, на обліку в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, з 2018 року знаходиться на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2018 року, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції визнав щире каяття та добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлені.

Врахувавши обставини кримінального провадження, данні про особу обвинуваченого, який вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, офіційно не працює, немає офіційних доходів та не одружений, раніше судимий за аналогічний злочин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України.

Разом з цим, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки, має позитивну характеристику, відсутність обставин, які обтяжують покарання, врахувавши думку учасників процесу, зокрема прокурора та потерпілого з приводу міри покарання, суд першої інстанції пришов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових злочинів без відбування покарання та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Таким чином, призначене судом покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що ж стосується доводів захисника про те, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є занадто суворе, та необхідність призначення йому покарання у виді штрафу, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_8 хоча і вчинив злочин середньої тяжкості, проте, злочин є умисний, корисливий, також те, що ОСОБА_8 раніше судимий за аналогічний злочин, не працює, тобто не займається суспільно корисною діяльністю, законих джерел заробітку не має, що ставить під сумнів можливість сплати штрафу останнім.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів, які б свідчили про явну несправедливість призначеного судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання через суворість, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 а- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4