Справа № 188/1837/18
Провадження № 1-кп/188/45/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000555 від 24.10.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4

за участю потерпілого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000555 від 24.10.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, і ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що 21 жовтня 2018 року приблизно о 20:00 годині (точний час не встановлений) з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло та з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, повторно, приїхали на автомобілі марки «MAZDA626» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_3 до домоволодіння, де мешкає ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , який був на той час зачинений з середини та в приміщенні будинку спав ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 руками вибили вхідні двері до будинку, таким чином проникли в середину приміщення будинку ОСОБА_7 розташованого за вищевказаною адресою. Після чого, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 в одній з кімнат будинку застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно з силою руками завдали удари в голову та руки потерпілого, чим спричинили ОСОБА_9 €.1. тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням подальшого насильства, а саме: застосування фізичної сили, відкрито заволоділи, належним ОСОБА_7 майном, яке перебувало у приміщенні будинку, а саме: мобільним телефоном марки «S-TEEL» М557 ІМЕН № НОМЕР_2 , ІМЕІ2 № НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/919 від 20.11.2018 року складає 1 640,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1 640,00 грн. та спричинили тілесні ушкодження у вигляді: синців обох скроневих ділянок голови, садна червоної кайми нижньої губи праворуч, садна внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 206 від 26.10.2018 року по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 21.10.2018 року приблизно о 20.00 годині (точний час не встановлений) за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою отримання від останнього грошових коштів у розмірі 10 000 грн. за начебто наклеп на дружину ОСОБА_3 , нанесли декілька ударів по тулубу потерпілого, чим спричинили останньому фізичних страждань.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 зі співучасником злочину ОСОБА_4 , схопивши потерпілого ОСОБА_7 під руки, насильно проти його волі, обмежуючи свободу пересування, посадили до багажного відділення автомобіля марки «MAZDA626" д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_3 та на якому прибули до місця вчинення злочину, де всупереч волі потерпілого зачинили багажне відділення вказаного автомобіля, чим обмежили можливість останнього орієнтуватися у місцевості. Після чого проти волі потерпілого, перевезли його до приміщення гаражу ОСОБА_10 , який на той час був відчинений та який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши до вищевказаного гаражу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, проти волі потерпілого та без його згоди, відчинили багажне відділення автомобіля марки «MAZDA626" д.н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_3 , дістали звідти потерпілого та ОСОБА_3 умисно наніс один удар ногою в область обличчя ОСОБА_7 та проти волі останнього завели його до приміщення вказаного гаражу. Після чого 21.10.2018 року в період часу з 20:00 год. по 21:40 год. (точний час не встановлено) у приміщенні гаражу ОСОБА_4 наніс один удар в область тулубу ОСОБА_7 . Після чого застосовуючи фізичну силу до потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусили останнього сісти на заднє сидіння вищевказаного автомобіля таким чином позбавили волі, де ОСОБА_4 сидячи поруч з потерпілим на задньому сидінні наніс удари рукою в область голови ОСОБА_7 . Внаслідок нанесення ударів потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців обох скроневих ділянок голови, садна червоної кайми нижньої губи праворуч, садна внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого ліктьового суглобу, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які відповідно до судово-медичної експертизи № 206 від 26.10.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 21.10.2018 року в період часу з 20:00 год. по 22:00 год., своїми умисними діями, вчинили незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , 21 жовтня 2018 року приблизно о 20.30 годині (точний час не встановлений) за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_4 , повторно, перебуваючи в приміщенні гаражу ОСОБА_10 який розташований за адресою: по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за для подавлення волі ОСОБА_7 , висловлюючи погрози застосувати до останнього фізичне насильство, ОСОБА_3 умисно наніс один удар ногою в область обличчя ОСОБА_7 , вимагаючи від останнього грошові кошти в сумі 10 000 гривень, яких останній при собі не мав та відмовив їм у даній вимозі. Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеного гаражу з метою досягнення злочинної мети та результату, а також для подавлення волі потерпілого наніс йому один удар в область тулубу та силою посадив його на заднє сидіння автомобіля марки "MAZDA626" д.№ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_3 , де ОСОБА_4 , сидячи поруч з потерпілим на задньому сидінні наніс удари рукою в область голови ОСОБА_7 та поїхали на вказаному автомобілі з метою отримання від потерпілого грошових коштів в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області, до родичів останнього. Прибувши в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_4 знаходився в автомобілі, а ОСОБА_3 на відстані від нього, потерпілий втік від останніх.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2019р. ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на даний час не перестали існувати і не зменшились. Також прокурор вважає, що застосування будь-яких інших запобіжних заходів буде недоречним з урахуванням обставин даного кримінального провадження та неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_6 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, бажає влаштуватись на роботу, має міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від суду і ризики перестали існувати, а саме: допитані всі заявлені прокурором свідки, досліджені всі наявні докази, судовий розгляд фактично завершено.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити в повному обсязі.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений бажає працевлаштуватись і необхідно надати йому таку можливість.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту суд бере до уваги, що він дійсно вчинив умисні тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, але має міцні соціальні зв`язки, має намір працевлаштуватись, порушень умов цілодобового домашнього арешту не мав, а також судом встановлено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України зникли, які слугували підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки потерпілий не заперечує проти зміни запобіжного заходу та вважає, що це не перешкоджатиме подальшому розгляду справи, окрім того це буде сприятиме якнайшвидшому працевлаштуванню обвинуваченого.

Крім того суд враховує, що одним із чинників при зміні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слугував ризик продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та впливати на свідків і потерпілого.

Однак, судом на день розгляду відповідного клопотання допитано потерпілого, свідків, та вивчено всі надані прокурором докази, судове слідство фактично завершено.

До того ж, в судовому засіданні потерпілий особисто підтвердив, що немає до обвинувачених будь-яких претензій, оскільки спричинена шкода відшкодована в повному обсязі, побоювання за своє здоров`я та життя відсутнє, застосування особистого зобов`язання вважає цілком достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Між тим, суд вважає, що клопотання захисника частково підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів в підтвердження обставин, які б свідчили про бажання та можливість працевлаштування обвинуваченого в конкретній установі, графік роботи якої робив би неможливим виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, зазначених в ухвалі суду від 02.07.2019 року.

Суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту без включення денного часу до заборони залишати обвинуваченим свого місця проживання стане на нагоді та буде сприяти якнайшвидшому пошуку місця роботи ОСОБА_4 .

Отже, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я та репутацію, а також ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, його умови життя та міцність соціальних зв`язків, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити ним інше кримінальне правопорушення, приходить до висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, із забороною залишати житло, де він проживає, за адресою: АДРЕСА_3 з 21:00 до 06:00 години протягом доби.

При розгляді клопотання судом встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не зможе запобігти ризику вчинити ним інше кримінальне правопорушення саме в нічний час.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З огляду на викладене та з урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та часткового задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 196-198, 201, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з цілодобового домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000555 від 24.10.2018р. на домашній арешт строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло, де він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 21:00 до 06:00 години протягом доби.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту рахувати з 08.08.2019 року по 06.10.2019 року або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл. 18 параграф 1 КПК України.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1