У Х В А Л А
25.10.2019 Справа №607/9619/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0003320 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивується тривалістю утримання вказаного вище обвинуваченого під вартою, необґрунтованістю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, негативним станом здоров`я ОСОБА_3 , а також смертю його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор, заперечивши у задоволенні клопотань сторони захисту, заявила клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, що мали місце на момент обрання відносно даного обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, обсяг яких на даний час не зменшився.

Суд, розглянувши клопотання сторін, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, включаючи ризики, зазначені у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Зважаючи на наведене, а також на те, що неодноразово враховувалось судом і у попередніх ухвалах про продовження строків тримання ОСОБА_3 під вартою, що указаний обвинувачений, який ніде не працює, а тому не має самостійних доходів і засобів до існування, його низький рівень соціальних зв`язків, який неодноразово судимий за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів проти власності, що обвинувачується у вчиненні значної кількості епізодів середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності, окремі з яких під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що само по собі доводить неефективність застосування даного запобіжного заходу відносно особи ОСОБА_3 , а тому дає суду підстави вважати, що даний обвинувачений, у разі обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи також на санкції кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, переховуватися від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що зазначені у даній ухвалі судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, обґрунтованих доводів щодо зменшення їх обсягу стороною захисту не подано та судом не встановлено, суд приходить до висновку, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 23 грудня 2019 року, оскільки попередньо продовжений ОСОБА_3 судом строк тримання під вартою закінчується, а судове провадження неможливо завершити до його спливуз об`єктивних причин, а саме неявки свідків, які викликаються судом за клопотанням сторони захисту.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора задовольнити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 23 грудня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Головуючий суддяОСОБА_1