Справа № 279/4000/19
Номер рядка звіту 362
Номер провадження 1-кп/279/564/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2019 р. м.Коростень Житомирської області
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шелехов, Ірутської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні нікого не мав, з середньою освітою, працюючого без реєстрації трудових відносин, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого :
-12.05.1995 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст..141 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
-07.05.1999 року Бахмутським районним судом Чернігівської області за ст..100 КК України до позбавлення волі на строк 5 міссяців;
-22.08.2002 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ст..186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком на 3 роки;
-29.01.2007 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст..186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
-19.07.2016 року Деснянським районним судом м.Києва за ст..186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , засуджений 19.07.2016 року Деснянським районним судом м.Києва за ст..186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Кінець строку покарання 02.01.2020 року. Під час відбування покарання в Державній установі «Коростенська виправна колонія» на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 04.01.2019 року засуджений ОСОБА_3 прибув для відбування покарання у Державну установу «Коростенська виправна колонія» з Київського слідчого ізолятора.
Після прибуття у Державну установу «Коростенська виправна колнія» 16.01.2019 року ОСОБА_3 було роз`яснено положення ст..391 КК України, також під час відбування покарання 25.06.2019 року засудженого ОСОБА_3 було попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст..391 КК України за порушення вимог режиму відбування покарання.
Незважаючи на попередження адміністрації установи виконання покарання ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та умисно виконав дії, які виразились у відкритій відмові від виконання конкретних вимог представників адміністрації виправної установи, які мали право пред`являти такі вимоги і тим самим допустив неодноразову злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії, що в подальшому призвело до накладення дисциплінарних стягнень, а саме :
-10.01.2019 року начальником колонії оголошено догану за порушення розпорядку дня;
-10.01.2019 року начальником колонії оголошено сувору догану за нетактовну поведінку;-10.01.2019 року начальником колонії накладено стягнення у вигляді 7 днів ДІЗО за відмову прибирати в КДІР;
-29.01.2019 року начальником установи оголошено догану за порушення розпорядку дня;
-07.02.2019 року начальником установи оголошено догану за порушення розпорядку дня;
-07.02.2019 року начальником установи оголошено сувору догану за порушення розпорядку дня;
-07.02.2019 року начальником колонії накладено стягнення у вигляді 14 днів ДІЗО за порушення розпорядку дня;
-26.02.2019 року начальником установи оголошено догану за порушення розпорядку дня;
-26.02.2019 року начальником установи оголошено сувору догану за порушення розпорядку дня;
-05.03.2019 року начальником колонії накладено стягнення у вигляді 14 днів ДІЗО за порушення розпорядку дня;
-05.03.2019 року начальником установи оголошено догану за порушення розпорядку дня;
-11.03.2019 року начальником колонії оголошено догану за порушення розпорядку дня ;
-19.03.2019 року начальником колонії за порушення розпорядку дня накладено стягненняу вигляді поміщення до ПКТ на 3 місяці;
-20.03.2019 року начальником колонії оголошено догану за пошкодження державного майна;
-25.06.2019 року начальником колонії за відмову прибирати в КДІР накладено стягнення у вигляді 7 діб ДІЗО.
Після цього, 27.06.2019 року засуджений ОСОБА_3 у черговий раз допустив злісну непокору законним вимогам адміністрації Державної установи «Коростенська виправна колонія», а саме в категоричній формі відмовився виконувати письмове розпорядження начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 приступити до роботи з благоустрою колонії та прилеглої до тнеї території згідно ч.5 ст.118 КВК України, а саме згідно графіку чергування прибрати в камері ДІЗО, де перебував.
Таким чином, за час перебування у Державній установі «Коростенська виправна колонія» засуджений ОСОБА_3 в період з 10.01.2019 року по 27.06.2019 року умисно порушував режим відбування покарання та розпорядок дня, внаслідок чого 15 разів був підданий дисциплінарним стягненням, з них 4 рази поміщувався до дисциплінарного ізолятора та один раз до приміщення камерного типу.
Своїми умисними діями, які виразилися у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.391 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення, ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно допустив порушення режиму утримання через поганий стан здоровя так як погано бачить і не може якісно робити роботу та не сприйняття обов`язків засудженого, не хотів прибирати, виходити на зарядку та ходити до їдальні де погана їжа, яку він не їв, так як за все життя вже втомився знаходитись в місцях позбавлення волі та виконувати всі передбачені обов`язки і заборони. Стягнення не оскаржував, з адміністрацією колонії не конфліктував.
Відповідно до вимог ст..349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, а саме показання потерпілої, свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Вчинений ОСОБА_3 злочин класифікується як злочин середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та поганий стан здров"я обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 середнього віку, працював без реєстрації трудових відносин, негативних характеристик не має, раніше судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває.
Згідно даних виписки з амбулаторної карти ОСОБА_3 має захворювання очей, а саме ускладнену задньокапсулярну катаракту правого ока та холезіон верхньої повіки лівого ока, поганий зір на обидва ока, Хронічний гепатит.
Призначаючи покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Нормами ст.69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленого для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, дав зізнавальні показання, по справі встановлені обставини, які значно пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та відсутні такі, що їх обтяжують, з урахуванням особи винного, поганого стану здоровя, суд, за правилами ст..69 ч.1 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 391 Кримінального кодексу України у виді арешту, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст.. 60 ч.1 КК України, арешт встановлюється на строк від одного до шести місяців.
Остаточне покарання призначається за сукупністю вироків враховуючи правила складання покарань, відповідно до ст..ст.71 та 72 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судових витрат по справі не має. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до вимог ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України у виді арешту на строк 4 місяці.
На підставі ст.71 КК України та ст.72 ч.1 КК України, за правилами складання покарань за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 місяці 20 днів.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 13 листопада 2019 року.
Речові докази документи ДУ «Коростенська виправна колонія» та документи з особової справи засудженого ОСОБА_3 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів після його проголошення, а засудженою особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_1