Справа № 211/2013/18
Провадження № 1-кс/211/970/19
У Х В А Л А
іменем України
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, на задоволенні скарги наполягав.
Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги за її відсутністю, проти задоволення скарги заперечує, вважає, що слідчим проведений весь обсяг необхідних і достатніх слідчих дій, тому постанова слідчого СВ Довгинцівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 04.02.2019 року є законною та обґрунтованою.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2018 року до Довгинцівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що 23.01.2018 року приблизно о 12:30 годині гр. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Криворізький навчально-виховний комплекс № 128 "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)" Криворізької міської ради Дніпропетровської області, розташованої за адресою: вулиця Симонова буд. 12, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, отримав тілесні ушкодження.
Стаття 91 КПК України містить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог ст. 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилася не перевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З досліджених матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим вимоги ст. 91 КПК України не виконані, оскільки досудове розслідування проведено неповно, а постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження є передчасною, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, розслідування по даному кримінальному провадженню не проведене в повному обсязі.
Водночас, у мотивувальній частині вказаної постанови слідчими не встановлено підстав встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування не допитані свідки, при призначенні судово-медичної експертизи експерту на вирішення були постановленні не всі запитання, що мають значення для кримінального провадження, не вирішено питання про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 .
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обґрунтування закриття кримінального провадження слідчим не відповідає матеріалам, що маються в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91-93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1