Справа № 357/8833/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді завідуючого складом ПП «Качаненко», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 02.06.2004 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

2) 02.08.2005 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

3) 14.09.2010 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

4) 28.03.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк до 4 років 7 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що всупереч положенню статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по текстуПерелік), тобто і канабіс, включеного до списку №1 таблиці №1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:

- діяльність з культивування рослин (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях (ст.20 Закону).

Однак, всупереч вимог вищевказаного Закону, 18.07.2019 приблизно о 16 години 20 хвилин ОСОБА_3 , проходячи неподалік будинку №112-А по вул. Шевченка в м. Біла Церква Київської області, на землі біля гаражів, які знаходяться поблизу будинку, незаконно придбав знайшов прозорий поліетиленовий пакет, у якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. Визначивши за зовнішнім виглядом, що дана речовина є наркотичним засобом «канабісом», ОСОБА_3 поклав знайдений прозорий поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору до правої кишені своїх шортів та пішов по власним справам, тим самим, зберігаючи при собі для власного вживання без мети збуту.

18.07.2019 приблизно о 17 години 10 хвилин, біля будинку №112-А по вул. Шевченка в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 затримано працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину та під час особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_3 з правої кишені шортів виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 40,33 г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав - знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних речовин без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 18.07.2019 приблизно о 16.20 год. перебуваючи неподалік будинку № 112-А по вул. Шевченка в м. Біла Церква Київської області на землі знайшов прозорий поліетиленовий пакет, у якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. Після цього ОСОБА_3 зробив припущення, що це наркотичний засіб канабіс, який мав намір вжити самостійно, шляхом куріння. Зазначену речовину поклав собі в праву кишеню шортів та попрямував по власним справам. В той же день, приблизно о 17.10 год. біля будинку № 112-А по вул. Шевченка в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які в присутності двох понятих виявили та вилучили з правої кишені штанів ОСОБА_3 зазначений прозорий поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження. Просив призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки офіційно працевлаштований, має офіційний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 8000,00 гривень.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів по справі, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорювала.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, не мав корисного мотиву; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, не одружений, утриманців не має, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має офіційне місце роботи з систематичним офіційним доходом вище середнього, а також має постійне місце проживання та реєстрації, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; враховуючи позицію сторони захисту щодо необхідної міри покарання, а саме просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді штрафу. Крім цього суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро каявся, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає одну тисячу двадцять гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме спеціальний пакет № 0025213, в середині якого знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, який зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 942,06 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні 06 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1