УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-3947впс19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0003445 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з Кіровського районного суду м. Кіровограда до Уманського міськрайонного суду Черкаської області або іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що у вказаному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_7 , який у 2012 році надав позику обвинуваченому ОСОБА_6 і який на той час був чоловіком судді Кропивницького апеляційного суду. Шлюб між потерпілим та зазначеною суддею розірвано у 2016 році, однак вони й далі проживають разом та ведуть спільний побут, а тому, на думку адвоката, суддя фактично є потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні та прямо зацікавлена в поверненні коштів, оскільки є їх співвласницею. Крім того, посилається на неможливість судового розгляду Кіровським районним судом м. Кіровограда, оскільки колишня дружина потерпілого ОСОБА_7 до роботи в суді апеляційної інстанції обіймала посаду судді Кіровського районного суду м. Кіровограда. Тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК захисник просить направити вказане кримінальне провадження з Кіровського районного суду м. Кіровограда до Уманського міськрайонного суду Черкаської області або іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника про необхідність задоволення клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
За правилами ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

При цьому абзацом шостим ч. 1 цієї ж статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В положеннях статей 32, 34 КПК законодавець чітко визначив підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, в тому числі в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Проте жодної із наведених підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів клопотання захисника ОСОБА_5 не містить.
З копії обвинувального акта вбачається, що потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_7 , дані про інших потерпілих відсутні. Тому з урахуванням положень ст. 55 КПК, у якій визначено момент виникнення прав і обов`язків потерпілого та підстави і порядок набуття особою такого статусу, Суд відхиляє доводи адвоката ОСОБА_5 щодо належності зазначеної у клопотанні судді Кропивницького апеляційного суду до потерпілих у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 . Доводи в клопотанні про попереднє місце роботи колишньої дружини потерпілого у вказаному суді відповідно до п. 3 ч. 1 ст.34 КПК не є підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0003445 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3