Справа № 495/4495/19
Номер провадження 1-кс/495/4371/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
21.08.2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, заявник просить:
- скасувати арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 14.08.2019 року по справі № 495/4495/19;
- повернути автомобіль його законному полодільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично володіє цим майном на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 16.09.2014 року.
Дана заява мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 14.08.2019 року по справі № 495/4495/19, крім іншого, був накладений арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешт був накладений з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз.
Заявник зазначає, що він у теперішній час у даній кримінальній справі не є підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем. Він є законним власником даного автомобіля, на якому працює та заробляє кошти. Даний траснпортний засіб не був вказаний в ухвалі на проведення обшуку, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, який підлягає вилученню як речовий доказ. Весь цей час автомобіль перебуває на подвірї Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, який належним чином не зберігається, а знаходиться під відкритим небом, сонцем та дощем, що впливає на його технічний стан та прискорення зносу.
Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідним клопотанням про зняття арешту майна.

У судове засідання заявник,слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, та прокурор не з`явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Їх відсутність не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, 13.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 05.08.2019 року по справі № 495/4495/19 у кримінальному провадженні № 0001111 від 24.05.2019 року за ч.4 ст.187 КК України працівниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області за участю спецпідрозділу «КОРД» проведено обшук будинку та господарських споруд АДРЕСА_1 , належному матері ОСОБА_4 ОСОБА_5 . Під час обшуку на вулиці біля будинку було вилучено автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 14.08.2019 року по справі № 495/4495/19, крім іншого, був накладений арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешт був накладений з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст. 167,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, так як матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та не упередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і знищенню чи пошкодженню даного майна.

Крім того, накладення арешту на майно на той час відповідало вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.Тобто, суд наклав арешт на майно, як на таке, що має відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на автомобіль також є обґрунтованим, до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Настання будь-яких негативних наслідків в результаті накладення арешту на автомобіль, які б переважали інтереси держави у цьому кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження не вбачалося.

Так, частиною 1 статті 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На даний час матеріалами встановлено, що ОСОБА_4 у теперішній час у кримінальному провадженні № 0001111 від 24.05.2019 року за ч.4 ст.187 КК України не є підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем. Він є законним власником автомобіля марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому працює та заробляє кошти. Даний траснпортний засіб не був вказаний в ухвалі на проведення обшуку, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, який підлягає вилученню як речовий доказ. Весь цей час автомобіль перебуває на подвірї Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та будь-які його огляди та експертизи не проводяться.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, шляхом:

- часткового скасування арешту на автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 в частині володіння та користування ним його законному володільцю ОСОБА_4 ;

- передачі автомобіля марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 на відповідальне зберігання (володіння та користування), без права відчуження, законному володільцю (користувачу) ОСОБА_4 ..

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Арешту на автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 скасувати в частині володіння та користування ним його законним володільцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Автомобіля марки «ЗАЗ», модель 110307-42, кузов № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 передатина відповідальне зберігання (володіння та користування), без права відчуження, законному володільцю (користувачу) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1