Справа № 344/4280/19
Провадження № 11-сс/4808/195/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання слідчим суддею, прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відмовлено.

1.2. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що суду не надано жодного доказу виклику підозрюваного до слідчої чи прокурора, доказу отримання підозрюваним повідомлення про підозру, доказів виклику підозрюваного для його допиту в якості підозрюваного, доказу виклику адвоката підозрюваного для допиту підозрюваного у відповідній якості, доказу виклику підозрюваного для вручення йому повідомлення про підозру суду, доказу виклику адвоката підозрюваного для вручення повідомлення про підозру, доказу оголошення підозрюваного в національний чи міжнародний розшук, доказу внесення в ЄРДР інформації про повідомлення про підозру, доказу оголошення підозрюваного в розшук, докази невинуватості, про які вказував підозрюваний слідчим не встановлено, правову оцінку їм не надано, а значна частина копій документів, що надані суду слідчою виготовлені в такій якості, що не забезпечує можливість визначення їх змісту. Відтак, усі досліджені та оцінені судом першої інстанції пояснення сторін, їх докази і аргументи не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

2. Доводи апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою достовірні докази вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зокрема: з місця події вилучено сліди пальців рук ОСОБА_8 , потерпілий чітко за рисами обличчя та іншими ознаками впізнав підозрюваного, а висновки суду з цього приводу не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що відеозапис із камери відеоспостереження на під`їзді будинку за місцем проживання підозрюваного не заслуговують на увагу, бо відеозапис вівся лише до 01:40 год., а злочин вчинено о 4:30 год. Апелянт стверджує, що слідчий суддя взагалі не досліджував фактичні обставини вчинення злочину в частині обґрунтованості підозри, а більшість висновків суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянт вважає, що вручення повідомлення про підозру матері підозрюваного ОСОБА_10 , яка має контакт із підозрюваним, є підставою вважати , що останньому відомо про його кримінальне переслідування. Апелянт вважає, що твердження про порушення права на захист є неспроможним, оскільки захисник не залучався, оскільки допит не проводився в зв`язку з відсутністю за місцем проживання підозрюваного. Зі слів апелянта, конкретних доказів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного в умовах установи позбавлення волі стороною захисту не надано. Апелянт стверджує, що не відповідає дійсності і твердження судді з приводу відсутності розшуку підозрюваного, оскільки вказувалось про відсутність саме міжнародного, а не національного розшуку. Не зрозумілим для апелянта є висновки про неправильність строків досудового розслідування та вимагання підтвердження з ЄРДР про внесення відомостей про підозру.

Прокурор вважає, що існує підвищена суспільна небезпека особи підозрюваного та обґрунтована можливість вчинення ним нових злочинів, які можуть супроводжуватись агресивними діями щодо потерпілих.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду прокурор доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

3.2. Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечили, просили її відхилити. Ствердили, що підозрюваний належно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, а доводи апеляційної скарги про зворотнє та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та непідтвердженими матеріалами справи. Просили законну ухвалу слідчого судді залишити без змін.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

4.1. В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

4.2. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчий суддя вірно врахував вагомість наявних доказів, відсутність в матеріалах кримінального розслідування належних та допустимих доказів ухилення підозрюваного ОСОБА_8 від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи в клопотанні прокурора, врахував всю сукупність підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

5. Щодо доводів апеляційної скарги.

5.1. Твердження прокурора-апелянта про недослідження слідчим суддею фактичних обставин вчинення злочину в частині обґрунтованості підозри та про наявність доказів вчинення саме ОСОБА_8 злочину, у якому він підозрюється, не може бути взяте до уваги, оскільки слідчий суддя не вирішує питання про винуватість чи невинуватість підозрюваної особи, а лише оцінює ризики, які можуть унеможливити виконання підозрюваною особою своїх процесуальних обов`язків.

5.2. Доводи про те, що ОСОБА_8 було відомо про існування підозри тоді, коли він перебував у Польщі, не підтверджені матеріалами провадження.

5.3. Окрім того, у матеріалах є дані, що до ОСОБА_8 раніше застосовувались примусові заходи медичного характеру у зв`язку з його психічним станом (а.п. 74, 75, 85).

У такому разі існують підвищені гарантії реалізації права на захист і тому підозра повинна вручатися із їх дотриманням (п. 3 ч. 2 ст. 52, 276 278 КПК України). Як встановлено, на цей момент захисника у ОСОБА_8 не було. І тому вести мову про його ухилення від слідства у зв`язку з оголошеною підозрою немає підстав.

02.07.2019 ОСОБА_8 було затримано, а підозру, всупереч приписам ч. 2 ст. 278 КПК України, як затриманій особі так і не вручено, у матеріалах провадження ця інформація відсутня. Це істотні порушення вимог КПК України.

5.4. Також слід брати до уваги те, що ОСОБА_8 повернувся в Україну у квітні 2019 року, а питання про обрання запобіжного заходу вирішувались у липні 2019. У матеріалах провадження відсутні дані про виклики ОСОБА_8 до слідчого у цей період.

5.5. Апеляційний суд вважає, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ймовірним ризикам.

6. Висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання слідчим суддею, прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5