Провадження № 1-кс/359/2259/2019
Справа № 359/6366/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 12.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джаландхар, штат Пенджаб, Республіки Індії, громадянина Республіки Індії, без реєстрації та постійного місця проживання на території України,-

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :
Бориспільською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000061 від 12.07.2019 за підозрою громадянина Республіки Індія ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до посадової інструкції інспекторів прикордонної служби 1, 2, 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » II категорії (тип А), останні мають право шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без відповідних документів на право його перетинання, осіб, які надали свідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.
Поряд з цим, громадянин Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), отримавши рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 12.07.2019, вирішив незаконно перетнути державний кордон України, шляхом підкупу службових осіб Державної прикордонної служби України.
Так, для реалізації задуманого плану, перебуваючи у службовому приміщенні міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область м. Бориспіль-7, Сінг Ажіт Кумар (SINGH AJIT KUMAR) 12.07.2019 близько 16 год. 00 хв., відповідно до настанови свого, невстановленого досудовим розслідуванням знайомого, звернувся з пропозицією до начальника 1-ї групи паспортного контролю 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » капітана ОСОБА_7 щодо позитивного перегляду рішення та подальшого перетину державного кордону України у міжнародному аеропорту «Бориспіль» за неправомірну вигоду.
Надалі, реалізуючи злочинний план, громадянин Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), 12.07.2019 близько 18 год. 35 хв. у службовому приміщені міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область м. Бориспіль-7, надав службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 300 (триста) доларів США за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставляння відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд.
Після надання громадянином Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), неправомірної вигоди, грошові кошти у сумі 300 (триста) доларів США було вилучено під час добровільної видачі грошових коштів службовою особою Державної прикордонної служби України ОСОБА_7
12.07.2019 о 18 год. 45 хв. громадянина Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні громадянином Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), неправомірної вигоди у сумі 300 (триста) доларів США службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 за позитивний перегляд рішення про відмову у перетинанні державного кордону України та подальший пропуск на територію України у пункті пропуску «Бориспіль», шляхом проставляння відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину державного кордону України на в`їзд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища.
12.07.2019 ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме допитами свідків, протоколами оглядів, протоколом затримання, протоколом добровільної видачі грошових коштів, а також іншими зібраними органом досудового розслідування доказами.
Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) може ухилятися від органу досудового розслідування, суду, оскільки останній не має постійного місця проживання, місця роботи, не має постійного джерела доходу на території України, не має міцних соціальних зв`язків на території України, тощо та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) до вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України; підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не має постійного місця проживання, місця роботи на території України; вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного; підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) не має на території України міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, роботи та джерела доходу, родини та утриманців.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може само організуватися для здійснення належного самоконтролю.
Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки останній є громадянином Республіки Індія та на території України не має постійного та навіть тимчасового місця проживання.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ураховуючи викладене вище, орган досудового розслідування вважає, що є всі достатні та обґрунтовані підстави того, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), тому просять суд обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України
У судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), має місце проживання в АДРЕСА_1 , дана квартира належить на праві власності ОСОБА_8 . На підтвердження своїх слів до матеріалів справи долучила документи та просила суд допитати свідка ОСОБА_8 , яка надає згоду проживання підозрюваного у її квартирі та підтвердить ту обставину, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) є порядною людиною та зовсім немає наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона є єдиним власником однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вона давно знайому з ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який є її другом та може його охарактеризувати як добропорядного та чесного чоловіка. Вона надає свою згоду на проживання та перебування його під домашнім арештом у її помешканні за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що надає свою згоду для цілодобового доступу працівників Національної поліції України до квартири, які можуть здійснювати контроль за його поведінкою, який може проживати та перебувати під домашнім арештом за вищезазначеною адресою.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази свідка, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , розглянув матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 12.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).

12.07.2019 близько 16 год. 00 хв., відповідно до настанови свого, невстановленого досудовим розслідуванням знайомого, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) звернувся з пропозицією до начальника 1-ї групи паспортного контролю 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » капітана ОСОБА_7 щодо позитивного перегляду рішення та подальшого перетину державного кордону України у міжнародному аеропорту «Бориспіль» за неправомірну вигоду.
Надалі, реалізуючи злочинний план, громадянин Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), 12.07.2019 близько 18 год. 35 хв. у службовому приміщені міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область м. Бориспіль-7, надав службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 300 (триста) доларів США за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставляння відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні громадянином Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), неправомірної вигоди у сумі 300 (триста) доларів США службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 за позитивний перегляд рішення про відмову у перетинанні державного кордону України та подальший пропуск на територію України у пункті пропуску «Бориспіль», шляхом проставляння відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину державного кордону України на в`їзд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища.
Після надання громадянином Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), неправомірної вигоди, грошові кошти у сумі 300 (триста) доларів США було вилучено під час добровільної видачі грошових коштів службовою особою Державної прикордонної служби України ОСОБА_7
12.07.2019 о 18 год. 45 хв. громадянина Республіки Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.07.2019 ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно з ч. 1 ст.177, ч. 1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Як вбачається з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ним ризикам. Цей запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
12.07.2019 слідчим відділення поліції в аеропорту Бориспіль Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - ЄСПЛ зазначив, «що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1 (с), поліція не зобовязана мати докази, достатні для предявлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обовязково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, предявлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування, суду, оскільки останній не має постійного місця проживання, місця роботи, не має постійного джерела доходу на території України, не має міцних соціальних зв`язків на території України, тощо та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, та є лише припущеннями слідства.

Таким чином, прокурором, у відповідності до ст.177, 184 КПК України в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, не надано жодних доказів, які обумовлюють обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у вигляді тримання під вартою, що повністю спростовується показами свідка ОСОБА_8 .
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 5 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що дана стаття гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції (рішення у справах «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium), 18 червня 1971 року, п. 65, SeriesAno. 12, та «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv. the Netherlands), 24 жовтня 1979 року, п. 37, SeriesAno. 33).

Кожен має право на захист цього права, що означає, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи (рішення у справі «Вікс проти Сполученого Королівства»(Weeksv. theUnitedKingdom), 2 березня 1987 року, п. 40, SeriesAno. 114), крім випадків, встановлених у пункті 1статті 5. Цей перелік винятків є вичерпним (рішення у справі «Лабіта протииІталії» (Labita v. Italy) [GC], No 26772/95, п. 170, ECHR 2000-IV, і «Куінн проти Франції» (Quinnv. France), 22 березня 1995, п.42, Series Ano. 311), і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), 8 червня 1976 року, п. 58, Series A no. 22, і «Амур проти Франції» (Amuur v. France), 25 червня 1996 року, п. 42, Reports 1996-III).

Суд нагадує що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція і згідно з якою всі закони мають бути сформульовані з достатньою чіткістю, що дозволяє громадянину при потребі за допомогою одержання відповідної консультації передбачити достатньою за даними обставинами мірою наслідки, до яких може призвести дана дія («Барановський проти Польщі» (Baranowskiv. Poland), No 28358/95, пп. 5052, ECHR 2000-III).

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і повинен застосовуватись лише у виключних випадках.
Із урахуванням вищезазначеного, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України є тяжким, він раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідно до наданих пояснень свідка, підозрюваного та його захисника, що підтверджено у судовому засіданні документами встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) має місце проживання та постійного перебування, негативні характеристики в матеріалах клопотання відсутні. Сінг ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) повністю визнає провину у скоєнні злочину, щиро розкаюється та шкодує про скоєне. Обіцяв всіляко сприяти слідству у розкритті злочину. Підстави переховуватися від досудового слідства та суду в останнього немає, так як він має міцні соціальні зв`язки.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 та не суперечить ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) слід застосувати домашній арешт в нічний час з покладанням на останнього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ним час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-177, 178, 181, 193, 194, 196, 309,376 КПК України,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джаландхар, штат Пенджаб, Республіки Індії, громадянина Республіки Індії, без реєстрації та постійного місця проживання на території України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, а саме до 24.00 годин 13.09.2019 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 по 07:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ним час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників Дніпровського ВП ГУ НП України в м. Києві по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено протягом п`яти днів.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1