УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотаннязахисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 (реєстровий запис № 1089) та подальшого договору дарування частки квартири від 12.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 (реєстровий запис 1352), квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в рівних долях.
Маючи спільний намір відчужити належну їм квартиру ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_9 , де дізналися, що на зазначений об`єкт нерухомості до реєстру внесена заборона.
Зі змісту довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 146065970 вбачається, що 24.10.2011 року слідчим ОСОБА_10 . Слідчого відділу Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві винесенапостанова про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка нібито належить ОСОБА_11 .
Прицьому в графі «відомості про право власності» міститься інформація, згідно якої 06.07.2011 року та 30.08.2011 року прийнято рішення про державну реєстрацію цього права відповідно за ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Тобто на момент винесення слідчим постанови про накладення арешту в рамках кримінальної справи № 28073 квартира (або частка) за вказаною адресою не перебувала у власності ОСОБА_12 .
Діючи на підставі договорів про надання правової допомоги ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за № № 12/11/01/18-КП, 12/11/02/18-КП від 12.11.2018 року він звернувся до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві з адвокатським запитом про надання відповідної інформації.
Листом за підписом начальника Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 від 05.12.2018 року № 755-аз/125/56-2018 надано відповідь, згідно якої в провадженні зазначеного управління поліції перебуває кримінальна справа № 10-28073, яка не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, інформація щодо пред`явлення підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_16 в ЄРДР відсутня.
Зазначає, що на момент подачі вказаного клопотання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є законними та добросовісними власниками зазначеної квартири, що була набута та зареєстрована у передбаченому законом порядку, а тому мають реалізувати своє право щодо користування та розпорядження цим майном (мирне володіння), оскільки зазначені власники арештованого майна не являються суб`єктами кримінального провадження, перелічених у ч. 5 ст. 170 КПК України.
Вказує, що арештована квартира не є об`єктом або предметом будь-якого злочину, а також на неї не може бути накладено стягнення з метою відшкодування майнової або іншої шкоди в рамках кримінальної справи № 10-28073.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання, оскільки вважає, що арешт на квартиру накладено необґрунтовано без достатніх правових та доказових підстав та таким, що порушує право власності ОСОБА_4 ОСОБА_17 .

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 10-28073, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Так, аналогічне клопотання про скасування арешту майна, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, подавалося адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Шевченківського районного суду м. Києва /№ 761/49294/18, № 1-кс/761/44/2019/.
За результатом розгляду вказаного клопотання слідчим суддею було постановлено ухвалу від 25 липня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладені обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

Матеріали вказаного клопотання та долучені до нього документи не містять належного обґрунтування та нових доказів про те, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10-28073 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1