Справа № 346/2075/19
Провадження № 1-кс/346/1733/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження № 0000178 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження № 0000178 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України посилаючись на те, що за період з 07.05.2019р. по 13.08.2019 р. під головуванням судді ОСОБА_6 відбулось два судових засідання під час яких, без призначення справи до судового розгляду, розглядалось питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

12.08.2019 року Коломийський міськрайонним судом розглянуто його, захисника ОСОБА_4 , заяву про відвід судді ОСОБА_6 , в задовленні якої відмовлено, та того ж дня суддею ОСОБА_6 призначено підготовче судове засідання на 13.08.2019 року, про неможливість участі у якому він повідомив суд в належний спосіб.

Зазначає, що розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою не було невідкладною процесуальною дією, а тому могла бути виконана пізніше з забезпеченням прав обвинуваченого на захист в результаті чого порушено встановлену КПК України процедуру запрошеня саме обвинуваченим захисника та призначення захисника для проведення окремої процесуальної дії, не відкладено судове засідання, а вирішено питання про призначення захисника, в той час як строк тримання під вартою ще не сплив, що викликає сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 .

Прокурор вважає, що підстави для відводу судді ОСОБА_6 відсутні, просить відмовити у задоволенні заяви про відвід так як суддею ОСОБА_6 при постановленні процесуальних рішень та здійсненні процесуальних дій у згаданому кримінальному провадженні дотримано вимоги КПК України, а підстави для відводу на які посилається захисник не свідчать про неупередженість судді ОСОБА_6 .

Представник потерпілої подав до суду заяву, в якій зазначив, що вважає клопотання захисника про відвд судді надуманим та безпідставним, тому просить суд відмовити в його задоволенні.

В судове засідання суддя ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся в порядку передбаченому законодавством.

Згідно з ч.1 п.4 ст.75 КПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Встановлено, що в обгрунтування поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 захисник обвинуваченого, зазначив, що головуючий по справі не дотримується чинного законодавства та прав обвинуваченого на захист, вказав на порушення під час постановлення процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій, тому на його думку суддю ОСОБА_6 слід відвести від розгляду даного кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та у відповідності до матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.15 ч.3, 152 ч.1, ст.122 ч.1, 186 ч.3 КК України, підготовче судове засідання 12.08.2019 р. відкладено розглядом на 13 08.2019р. про що повідомлено захисникак ОСОБА_4 телефонограмою.

13.08.2019р. у зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання захисника ОСОБА_4 для вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , з врахуванням спливу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 16.08.2019р., ухвалою суду доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Івано-Франківській області призначити захисника.

Ухвалою суду від 13.08.2019р. в підготовчому судовому засіданні за участі призначеного захисника ОСОБА_8 , який мав конфіденційну розмову із обвинуваченим, обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою так як строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливав - 16.08.2019р. (МКП а.с.100-101,102-104).

Законодавством передбачено, що в кожному окремому випадку суддя, який розглядає певну кримінальну справу, діючи у відповідності до закону, розглядає всі можливі ризики, а також «за» і «проти» застосування того чи іншого запобіжного заходу.

Підстави для арешту передбачно нормами КК України та КПК України, Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав в судовому засіданні не встановлено, і обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення у справі також не встановлено.

Як вбачається з заяви про відвід, в якості підстави для відводу захисник фактично вказує на його не згоду з раніше прийнятими процесуальними рішеннями та діями судді при вирішенні питань щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу, та не прийняття суддею до уваги, обставини, на які він посилається не погоджуючись з вказаними рішеннями.

Факт неналежного виконання обов`язків головуючого та ухвалення відповідно процесуальних рішень, які на думку захисника мали місце під час проведення підготовчого судового засідання у справі, не може свідчити про упередженість судді, і як наслідок не може бути підставою для відводу.

Обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такими, які самі по собі, свідчать про зацікавленість та упередженість судді, відповідно до вимог ч.4 ст.75 КПК України.

Інших доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості судді в результатах кримінального провадження, заявником не надано.

Суд зазначає, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначено підстави для відводу судді. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним від будь-якого незаконного впливу та керується верховенством права. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції, законів України та на засадах верховенства права.

Проаналізувавши наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, суд зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості та зацікавленості судді ОСОБА_6 в розгляді даного кримінального провадження. Чинне законодавство не надає судді права під час розгляду заяви про відвід надавати оцінку відповідності процесуальних рішень, прийнятих у кримінальному провадженні в рамках якого даний відвід було заявлено, нормам матеріального чи процесуального закону, тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень суддею, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід. Вказане є підставою оскарження судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження в апеляційному та касаційному порядку, та не свідчить про упередженість головуючого судді під час розгляду кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість здійснення суддею ОСОБА_6 розгляду кримінального провадження № 0000178 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.75,80,81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 , поданою адвокатом ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.15 ч.3, 152 ч.1, ст.122 ч.1, 186 ч.3 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1