Справа №487/5310/19
Провадження №1-кс/487/5871/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,по кримінальному провадженню №0002862 від 13.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2019 року слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002862, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене 18.07.2019 року у свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: футболку жовто-білого кольору в смугу; спортивні чорні шорти; кросівки оливкового кольору, які зберігати у камері речових доказів Заводського ВП.

Підставою для внесення клопотання зазначено те, що вилучені під час обшуку речі можуть бути використані у кримінальному провадженні, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0002862 від 13.07.2019, за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, 13.07.2019 до Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з тяжкими тілесними ушкодженнями, що спричинило смерть останнього.

У вказаному кримінальному провадженні був допитаний в якості свідка ОСОБА_5 .
Крім того свідок ОСОБА_5 на пропозицію співробітника поліції добровільно видав речі в яких знаходився в день вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучені 18.07.2019 року у свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 речі а саме: футболку жовто-білого кольору в смугу; спортивні чорні шорти; кросівки оливкового кольору, які зберігати у камері речових доказів Заводського ВП.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1