Справа №635/5592/19
Провадження №1-кс/635/2929/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0001190 від 17.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Харкові, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніш судимого: 21.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001190 від 17 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучі раніше судимим за корисні злочини, останній раз 21 грудня 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Однак, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову, скоїв повторно корисливий злочин за наступних обставинах. Так, 13 липня 2019 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе «Чернігівське», яке розташоване за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул.Леонівська, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, викрав сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1080 грн., жіноча парасолька та зарядний пристрій на мобільний телефон, що належать ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. 23 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 24 липня 2019 року; протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом слідчого експерименту від 23 серпня 2019 року.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив середньої тяжкості умисний корисний злочин, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Без застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування. Також, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку. Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що у даному випадку існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога-психіатра не перебуває, підозрюється у вчиненні корисливого злочину середньої тяжкості є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою кримінальну діяльність, також переховуватися від слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, або залишення без запобіжного заходу.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та додатково привів обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вивчаючи дані про особу підозрюваного було встановлено, що останній не одружений, не працює, має постійне місце проживання, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

При цьому, суд зауважує, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи все вище приведене, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування, вчинення нового злочину, та з огляду на дані про особу підозрюваного, встановлено неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, суд вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 181, 194 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0001190 від 17.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 години до 06.00 години ранку наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та мешкає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду в період час з 22.00 години до 06.00 години ранку наступного дня;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 27 жовтня 2019 року включно.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Харківського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1