Справа № 569/2623/19
УХВАЛА

22 травня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), особи, у якої вилучено майно ОСОБА_4 , представника особи, у якої вилучено майно ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне, клопотання слідчого погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000021 від 31.01.2019, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 199 КК України (далі це ж кримінальне провадження), -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, в межах кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 , у якому просить накласти арешт на на майно, яке вилучене в ході обшуку 07 травня 2019 року, перелік якого вказаний в клопотанні.

З клопотання слідує, що в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій в ході яких встановлено осіб причетних до вчинення вказаних злочинів. Так, до вказаної групи входить ОСОБА_4 , який за попередньою змовою зі своїми спільниками здійснював збут підроблених грошових коштів.

07 травня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду, проведено обшук за результатами якого вилучено речі та документи, вказані в клопотанні які містять на собі інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин.
07 травня 2019 року перераховані вище речі визнано речовим доказом .
Покликаючись на наведене, а також, що речі, що вилучені під час огляду відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище вказане майно, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий клопотання підтримав.

Особа, у якої вилучено майно ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення клопотання та просили повернути процесуальному прокурору ОСОБА_6 , оскільки воно подане з пропущенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши осіб, що приймають участь у розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Оскільки 07 травня 2019 рокубуло проведено обшуку та вилучено вищевказане майно, згідно протоколу автоматизованого розподілу справ клопотання отримане 10 травня 2019 року, а 09 травня 2019 року був вихідний день, таким чином, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням в строк, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Наведені у клопотанні обставини, вказують на необхідність накладення арешту на майно, оскільки згідно постанови слідчого вони визнані речовими доказами, а сам володілець майна дав показання, що цей транспортний засіб використовувався ним під час вчинення злочинів, для проїзду до місця вчинення злочинів, про те що особи яких доставляв до місця вчинення злочинів вчиняли збут підроблених грошових коштів, не знав. На час розгляду клопотання встановлено, що процесуальний статус володільця майна - свідок.
Враховуючи, що користувач майна ОСОБА_7 , в даному кримінальному провадженні є свідком, а власником майна є ПАТ КБ «ПриватБанк», накладення арешту на автомобіль порушує їх право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, як то передбачено ст. 41 Конституції України, тому слідчий суддя застосовує наймеш обтяжливий спосіб арешту, а саме шляхом заборони розпоряджатись майном, залишивши майно у володінні та користуванні власника та користувача майна, що забезпечить збереження майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку 07 травня 2019 автомобіля "Hyundai HI", номе кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , (транспортний засіб зареєстрований за ПАТ КБ "Приватбанк", поліс цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу на автомобіль укладено на ОСОБА_4 ), а саме : скреч карти «Київстар» в кількості 2 шт.; автомобіль "Hyundai HI", номе кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , ключі до автомобіля марки "Hyundai HI", шляхом позбавлення власника майна розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном, залишити власникам та користувачам майна право володіти та користуватися майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1