У Х В А Л А
Справа № 149/2446/19

Провадження №1-кп/149/201/19

28.11.2019 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого 27.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, 16.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 через канцелярію суду надав клопотання в якому просить продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчої судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 днів, до 10.10.2019 року. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2019 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою. Злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років. Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти продовження строку тримання під вартою, просить змінити запобіжний захід на більш м`який та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначив, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, підстави для продовження строку утримання під вартою відсутні, підстав для його застосування немає, а тому просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання суд прийшов до наступного.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
14.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

30.08.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчої судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 10.10.2019 року включно.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2019 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01.12.2019 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
З практики Європейського суду з прав людини, який у Рішенні від 15.12.2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканість, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини п. 3 ст. 5 Конвенції після спливу повного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 немає постійного місця роботи, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, а саме 27.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, 16.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, а також те, що до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області направлені обвинувальні акти від 15.06.2018, 19.11.2018, 30.01.2019 та 25.04.2019 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.
Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000314 відносно ОСОБА_4 04.09.2019 року виносилась постанова про оголошення в розшук, що свідчить про можливість переховуватися обвинуваченим від органів досудового розслідування та суду.
Суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також те, що клопотання прокурора є вмотивованим та таким, яке відповідає вимогам ст. 184 КПК України, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки, окрім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є також те, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, з метою виконання завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим продовження строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що у кримінальному провадженні не допитані свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого 27.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, 16.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, на 60 днів, тобто до 26.01.2020 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1) для відома та виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1