У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001339, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатньо повно викривається в тому, що він: 18 вересня 2016 року, близько 17 год. 10 хв, керуючи автомобілем DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Суми-Полтава із сторони м. Полтави у напрямку смт.Диканька Полтавської області.
Під`їжджаючи до повороту на с.Тахтаулово Полтавського району водій автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, при виникненні перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможній був виявити, а саме автомобіля OPEL KADETT д. н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався у попутному з ним напрямку та зупинився попереду нього пропускаючи зустрічні автомобілі, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля у задню частину OPEL KADETT д.н. НОМЕР_2 .
У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, пасажир автомобіля OPEL KADETT д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1914 від 23.12.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани м`яких тканин скроневої ділянки зліва; закритого крайового перелому правого потиличного виростку та ротаційного підвивиху С1 хребця; садна шкіри підборіддя, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
За вищевказаних обставин та згідно висновку судової авто-технічної експертизи №474 від 16.12.2016 року, причиною ДТП та наставших наслідків є недотримання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно яких:
12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
18.09.2016 року відомості про вказане кримінальне правопорушення слідчим відділенням Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001339 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.
27.01.2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001339 ОСОБА_5 на неодноразові виклики слідчого не з`являвся, за місцем проживання відсутній, з урахуванням зазначених обставин ОСОБА_5 28.01.2017 року оголошений у розшук.
Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України підозрюваний ОСОБА_5 13.10.2016 року перетнув Державний кордон України на пункті пропуску «Рава-Руська».
В зв`язку із зазначеним, відповідно до матеріалів Національного центрального бюро Інтерполу України 26.10.2017 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук.
04.04.2018 року відносно ОСОБА_5 , який переховувався від органів досудового розслідування, слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
20.10.2019 року місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та останній на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу був поміщений до ізолятора тимчасового тримання.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, запевнив, що буде з`являтися за викликами.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки. ОСОБА_5 виїхав на заробітки; слідчий не намагався з`єднатися з ним та його родичами. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Встановлено, що 27.01.201 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 28.01.2017 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування.

26.10.2017 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук.
04.04.2018 року відносно ОСОБА_5 , слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
20.10.2019 року місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та останній на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу був затриманий.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, які містяться в рапорті чергового від 18.09.2016 року; даними, які містяться в протоколі дорожньо-транспортної пригоди та схемі до протоколу від 18.09.2016 року; даними, які містяться в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 ; даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 1914 потерпілої ОСОБА_8 ; даними, які містяться у висновку авто технічної експертизи № 474 від 16.12.2016 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 27.01.2017 року та іншими доказами в їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши доводи слідчого в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, знайшли своє підтвердження.
Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а саме обмеженням волі на строк до трьох років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Тому, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.
Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню, здати на зберігання слідчому, прокурору свій закордонний паспорт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001339, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2016 року - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня, строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню, здати на зберігання слідчому, прокурору свій закордонний паспорт.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1