Справа № 466/3606/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0001312 від 16.04.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, раніше не судимої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 15.04.2019 року близько 16 год 26 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу супермаркету «Арсен» ТОВ «Альянс Маркет», що знаходиться за адресою: м.Львів, просп.Чорновола, 93, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку магазину таємно викрала кухоль марки «Капучіно Кавома» у кількості 1 шт., вартістю 21 грн. 30 коп. (без ПДВ), шкарпетки дитячі марки «Дюна» у кількості 3 шт., вартістю за одиницю 43 грн. 40 коп. (без ПДВ), шампунь для волосся марки «FRUCTIS» в кількості 1 шт. вартістю 55 грн. 44 коп. (без ПДВ), лак для волосся марки «TAFT» в кількості 1 шт. вартістю 47 грн. 71 коп. (без ПДВ), та сосиски марки «Самобранка» дві упаковки вартістю за одиницю 16 грн. 30 коп. (без ПДВ), які помістила у свою сумку та вийшла за межі кас супермаркету, не розрахувавшись за вказаний товар, однак свого злочинного умислу не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки одразу біля виходу була зупинена охоронцем супермаркету, у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядилася.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України.

03 травня 2019 року суду надана угода про примирення між потерпілим-представником потерпілого та підозрюваною від 25.04.2019, укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваною у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473,474 КПК України, за умовами якої підозрювана погодилася на повне визнання своєї винуватості та призначення їй покарання за ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України в межах санкції за ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України, та наведені обставини вчинення цього правопорушення і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та дату розгляду даної справи.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 25.04.2019 року.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої ОСОБА_5 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

У відповідності до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

З врахуванням вищевикладеного, підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 25 квітня 2019 року в м. Львові між представником потерпілого ОСОБА_6 , з однієї сторони, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001312 від 16.04.2019 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісмсот п"ятдесят) гривень .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1