Справа № 175/2159/19
Провадження № 1-кп/175/98/19
Вирок

Іменем України

19 червня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000405 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений, останній раз 04.01.2019 року Амур Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 взимку 2018 року, більш точний час під час досудового розслідування невстановлений перебуваючи поблизу автомобільного вокзалу, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Курчатова, буд. 10, на землі біля сміттєвого баку виявив поліетиленовий пакет чорного кольору, у якому знаходились два паперових згортка, у одному із них містився запал від гранати, у іншому корпус гранати і реалізуючи раптово виниклий прямий умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, підняв з землі два паперових згортка з запалом від гранати і корпусом гранати та залишив їх собі, помістивши до рюкзака, який мав при собі на плечі, тобто незаконно придбав вибухову речовину та вибуховий пристрій, шляхом привласнення знайденого. Після чого, ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу знайдену вибухову речовину та вибуховий пристрій незаконно зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

15.03.2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 у квартирі, розташованій, за адресою: АДРЕСА_2 ., виявила рюкзак, який належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 викликала співробітників поліції для інформування та фіксації. По приїзду співробітників поліції проведеним оглядом у період часу з 17 години 00 хвилин по 18 годину 15 хвилин із рюкзака, який належить ОСОБА_4 виявлено та вилучено два паперових згортка, у одному із них був металевий предмет сріблястого кольору, який за зовнішніми ознаками був схожий на запал типу «УЗРГМ 2» у іншому металевий предмет темно зеленого кольору, який схожий на корпус гранати «РГД 5».

Згідно висновку експерта № 13/5.2/103 від 26 березня 2019 року, предмети, вилучені під час проведення огляду речей, які належать ОСОБА_4 , а саме: металевий предмет темно зеленого кольору є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної гранати РГД 5 та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ 2. Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної гранати РГД 5 відноситься до категорії вибухових речовин. Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ 2 відноситься до категорії вибухових пристроїв.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного а саме, що взимку 2018 року, перебуваючи поблизу автомобільного вокзалу, на землі біля сміттєвого баку виявив пакет у якому знаходились два паперових згортка, у одному із них містився запал від гранати, у іншому корпус гранати. У знайомої ОСОБА_5 винаймав кімнату, де працівники поліції вилучили знайдений ним пакет. Просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які виразились у придбанні і зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 суд також враховує ступень тяжкості скоєного ним злочину, його особу, що він раніше неодноразово судимий, не став на шлях виправлення, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, є умисним, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває, а також те, що він раніше судимий.

З урахуванням зазначеного, враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, а також ті обставини, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений та відбуває покарання, суд вважає, що його виправлення неможливо без відокремлення від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого рецидив злочину.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлені волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2019 року у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 13 лютого 2019 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000405, а саме: залишки після проведення експериментального вибуху, які було поміщено до спец. пакету №0667503 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.

Спец пакет №0667125, а також паперовий конверт, який скріплено біркою зі слідами пальців рук, які передані на зберігання до камери речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра/24060300; номер рахунку 4004; МФО 899998; ; найменування установи банку Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 24060300; найменування коду бюджетної класифікації доходу інші доходи; призначення платежу за експертизу від 26 березня 2019 року №13/5.2/103 у розмірі 858,00 грн.

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра/24060300; номер рахунку 4004; МФО 899998; ; найменування установи банку Казначейство України (ЕАП); призначення платежу за експертизу від 25 березня 2019 року №5/4.6/263 у розмірі 1001,00 грн.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1