УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

При секретареві ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 - шляхом відеоконференцзв`язку, перекладача Мохамед ОСОБА_8 , розглянувши матеріали судової справи за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Верховного суду АРК від 06.10.2000 року за нововиявленими обставинами щодо обвинувачення ОСОБА_7 , за ст. 93 та ст. 43 КК України 1960 року, з апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 9 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в :
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 9 січня 2019 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Верховного суду АРК від 06.10.2000 року за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

На обґрунтування суд послався на те, що у заяві поданій ОСОБА_7 не було наведено таких обставин, що свідчили б, що вони дійсно є нововиявленими. Мають існувати будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли б служити обґрунтованим поясненням того, чому остаточне судове рішення має бути переглянуто і скасовано. Також у поданій заяві не було дотримано вимог закону. Заявник не зазначив нововиявлені обставини визначені ч. 2 ст. 459 КПК України, не підтвердив доказами та не пояснив, як відсутність письмової присяги суддів могла вплинути на судове рішення.

Не погодившись зі вказаними висновками суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 9 січня 2019 року скасувати на прийняти нове рішення яким зобов`язати відкрити провадження за нововиявленими обставинами та винести новий вирок.

__________________________________________ Справа № 753/22259/18 Апеляційне провадження:11-кп/824/1242/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_9 Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 .
На обґрунтування апелянт зазначає, що у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19.02.2009 року, заява № 24465/04 сказано наступне «рішення має бути скасоване, якщо є непереборні та вагомі обставини, які не були відомі суду».
Апелянт наголошує, що ВС України не були відомі обставини, котрі існували в об`єктивній дійсності до постановлення вироку судом. А саме суду не було відомо про те, що судді, котрі виносили вирок не склали присягу судді, адже відомості про неї відсутні в особових справах останніх.
В доповненні до апеляційної скарги апелянт зауважує, що судом не було взято до уваги, що вперше він був засуджений військовим трибуналом в неповнолітньому віці, що судом не було враховано, а також те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, роботи та в місцях позбавлення волі, не врахував суд також і особу потерпілого, який раніше був засуджений за зґвалтування, перебував у розшуку і знову вчинив зґвалтування, внаслідок чого йому було призначене явно несправедливе через надмірну суворість покарання.
На цих підставах апелянт просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 9 січня 2019 року скасувати і зобов`язати відкрити провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити новий виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідь судді, виступи ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 на підтримку апеляційних вимог, прокурора ОСОБА_5 - проти їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами судової справи, судова колегія визнає наступне.

Всупереч міркуванням апелянта, Дарницький районний суд міста Києва в ухвалі від 9 січня 2019 року досить повно, всебічно та об`єктивно дослідив зміст заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Верховного Суду АРК відносно нього за нововиявленими обставинами, яка полягала лише у відсутності в матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носію інформації; а також доповнення до цієї заяви, в якому заявник вказує на те, що судді Верховного Суду АРК та судді Верховного Суду України, які розглядали кримінальну справу відносно нього, не приймали суддівську присягу, а тому, як він вважає, ухвалили незаконні судові рішення.

Доповнення до апеляційної скарги апелянт висловив вперше, вони не були предметом розгляду Дарницького районного суду міста Києва, в ухвалі від 9 січня 2019 року не досліджувались, оцінені не були, відтак і судова колегія позбавлена можливості ці доповнення досліджувати та оцінювати.

Первинна заява ОСОБА_7 , стосовно відсутності в матеріалах кримінальної справи журналу та технічного носія інформації безпредметна і не ґрунтується на чинному на час ухвалення вироку Верховного суду АРК 6 жовтня 2000 року КПК України 1960 року, отже правильно не була і не могла бути прийнята Дарницьким районним судом міста Києва до уваги та врахована як нововиявлена обставина.

Міркування засудженого про те, що судді Верховного Суду АРК та судді Верховного суду України, які розглядали кримінальну справу щодо нього не приймали суддівської присяги ґрунтуються винятково на повідомленнях вищих органів суддівського самоуправління про відсутність в особових справах цих суддів текстів підписаних ними присяг суддів, тобто нічим не підтверджені і є його особистими здогадками та припущеннями, які, до того ж, не враховують положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого, судді складають присягу судді один раз на момент їх призначення, а заявником не надано будь-яких доказів того, що судді, про яких він веде мову, були вперше призначені на посаду судді після набрання цим законом чинності, що ж до суддів, які вперше були призначені чи обрані на посаду суддів до набрання чинності згаданим вище Законом, то його дія на цих суддів не поширюється.

Більше того, саме це міркування ОСОБА_7 нелогічне та безпредметне, бо, в контексті положень п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, яка нововиявленими обставинами визнає інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути, вони не можуть бути визнані саме нововиявленими обставинами, бо суду в будь-якому разі було відомо чи приймали судді присягу судді чи не приймали і у відповідності з яким законодавчим актом.

Отже, приймаючи рішення про повернення ОСОБА_7 його заяви про перегляд вироку Верховного Суду АРК від 6 жовтня 2000 року щодо нього за нововиявленими обставинами, як вони були вказані в його первинній заяві та доповненні до неї, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, яке тому зміні чи скасуванню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги потрібно відмовити.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду від 9 січня 2019 року, якою його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Верховного Суду АРК від 6 жовтня 2000 року щодо нього йому повернуто залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення, а засудженим, оскільки він перебуває в місцях позбавлення волі - в той же строк від дня отримання копії цієї ухвали.

Судді: