печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0005360 від 05.09.2018 про накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір частки 1, з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурор подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вказує, що У провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005360 від 05.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що у 2016 році мешканець м. Рівне ОСОБА_5 , маючи вагомий авторитет на території вказаного міста, з метою особистого збагачення, вирішив створити стійку організовану групу для вчинення умисних корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Рівне Рівненської області.

З цією метою ОСОБА_5 розробив злочинний план, відповідно до якого до складу організованої групи в якості учасників повинні були увійти особи, здатні вчиняти протиправні дії майнового характеру до сторонніх осіб, у тому числі застосовувати у разі необхідності насильство над потерпілим, обмеження його прав, свобод, законних інтересів, здійсняти пошкодження або знищення майна шляхом підпалу.

Відповідно до злочинного задуму ОСОБА_5 , підприємці м. Рівне у результаті погроз насильства та створення усіляких перепон у здійсненні бізнесу з боку безпосередніх виконавців вимагання, повинні були передавати на його користь грошові кошти, які в подальшому повинні були розподілятись між учасниками організованої групи.

Так, 05.09.2018, близько 02.45 невідома особа, маючи умисел на умисне знищення чужого майна, здійснила підпал приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянину Італії, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду.

Крім того, 28.01.2019, близько 04.05 год., у дворі будинку

АДРЕСА_3 , двоє невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснили підпал автомобіля марки «ЗАЗ LANOS» 2010 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля під`їзду, чим спричинили власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянину Італії, майнову шкоду.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України 14.02.2019, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 4 КК України вимагання у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна, кваліфікуючими ознаками якого є завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах та вчинення злочину організованою групою.

04.04.2019 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу, вчинене у складі організованої групи, а саме автомобіля «ЗАЗ LANOS» 2010 р.в., зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 09.02.2019 за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак накласти арешт на зазначений об`єкт нерухомості з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, не представилось можливим, так як 15.02.2019, в момент перебування підозрюваного ОСОБА_5 в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП України, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було відчужено на ім`я ОСОБА_4 .

Зважаючи на вище викладене було проаналізовано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, які попередньо були зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_5 та встановлено наступне, що ОСОБА_8 , будучи усвідомленим про затримання ОСОБА_5 та про те, що санкція статті за вчинене останнім кримінальне правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, 15.02.2019 відповідно до доручення, здійснив відчуження на ім`я ОСОБА_4 , наступних об`єктів нерухомості, які попередньо були зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_5 , а саме:

- Комплекс будівель бази відпочинку, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- Земельна ділянка з кадастровим номером :07:033:0628 площею 0,5946 га, розташованої за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с. Городок;

- Земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0002, площею 0,4262 га, розташована за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с/рада Кустинська;

- Квартира за адресою:

АДРЕСА_5 ;

- Приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою, розташований за адресами: АДРЕСА_6 .

Відчуження вказаних об`єктів було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_9 .

Допитаний в якості свідка житель м. Рівне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показав, що він являється приватним підприємцем та протягом приблизно 20 років знайомий з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . З останніми він час від часу спільно проводить дозвілля. На запитання «з якою метою ним були придбані вище вказані об`єкти нерухомості», ОСОБА_4 , зазначив, що до нього звернулася дружина ОСОБА_5 гр-ка ОСОБА_10 , та повідомила, що їй терміново потрібні грошові кошти та запропонувала придбати об`єкти нерухомості та земельні ділянки. Згідно ст. 63 Конституції України, пояснити походження грошових коштів на придбання об`єктів нерухомості та земельних ділянок ОСОБА_4 відмовився.

На запитання «які види діяльності він здійснює як при ватний підприємець», ОСОБА_4 , зазначив, що здає в оренду приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично останній набув право власності на дане приміщення 15.02.2019.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 4 ст. 96-2 КК України, гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір частки 1.

Враховуючи вище викладене, так як ОСОБА_4 набув права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відразу після притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та був усвідомленим про його затримання та про те, що санкція статті за вчинене останнім кримінальне правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, з метою уникнути накладення арешту на зазначений об`єкт нерухомості та подальшої його конфіскації, як виду покарання ОСОБА_5 , безоплатно придбав у останнього вказане майно, знаючи і усвідомлюючи, що воно було придбане внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень, а також зважаючи на мету забезпечення спеціальної конфіскації, таке клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір частки 1, з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1