КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.07.2019 задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене процесуальним керівником у провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0005454 від 25.07.2019, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, який ухвалено рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 25.07.2019.

Визначено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , до 22.09.2019 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що в оскаржуваній ухвалі не з`ясовані усі обставини, не досліджено докази, та відсутня оцінка доказів відповідно до ст. 93 КПК.Слідчим суддею в ухвалі не зазначено, на підставі яких мотивів він дійшов висновку про необхідність утримання ОСОБА_7 під вартою, не наведено обґрунтування неможливості застосування більш м`якого засобу, допустимості або недопустимості доказів.
Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, жодними доказами не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях.
Крім того, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, вітчимом та молодшим братом у м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, від органу досудового розслідування та суду раніше не переховувався, у розшуку не перебував.
Крім того, 31.07.2019 підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу до Оболонського районного суду міста Києва, яка 08.08.2019 надійшла на адресу Київського апеляційного суду. В поданій апеляційній скарзі, підозрюваний просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або визначити розмір застави.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, підозрюваний зазначав, що він не причетний до вчинення кримінального правопорушення, та йому необгрунтовано пред`явлено підозру.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУ НП України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0005454, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

26.07.2019 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру від 25.07.2019, складене слідчим СВ Оболонського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_8 , та погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_10 , згідно даних якої, ОСОБА_7 підозрюється у замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із його діяльністю щодо охорони громадського порядку, з правовою кваліфікацією таких дій за 1 ст. 348 КК України.

26.07.2019 слідчий СВ Оболонського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.07.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, який ухвалено рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 25.07.2019, до 22.09.2019 включно.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_7 , його рід занять, спосіб життя, сімейний стан та зовнішнє оточення, та дійшов до висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, який не працює, не одружений, не судимий, вік та стан його здоров`я, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, можливості підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчиняти інші злочини.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, колегія суддів не вбачає.
Посилання підозрюваного у апеляційній скарзі на непричетність до інкримінованого йому злочину та необґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Доводи захисника про неповноту судового розгляду є необгрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не обгрунтував належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, вітчимом та молодшим братом у м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, від органу досудового розслідування та суду раніше не переховувався, у розшуку не перебував, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.
Інші доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника висновків слідчого судді не скасовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене процесуальним керівником у провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0005454 від 25.07.2019 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, до 22.09.2019 включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3