Ухвала
Іменем України
26 липня 2019 року
м. Київ
справа № 1-17/2004
провадження № 51 2509 зно19
Верховний Суд колегією Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши доповнення, яке по суті є заявою (далі заява), від 18 червня 2019 року засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року,

встановив:
Вироком апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, із застосуванням положень ст.70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. За ч. 1 ст. 162 КК ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діях складу цього злочину.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року вирок апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
07 червня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 подав заяву на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, у зазначений в ухвалі строк.
Ухвалою судді Верховного Суду від 12 червня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 повернуто на підставі статей 429, 462, 464, 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку з не усуненням в повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі судді від 22 травня 2019 року.
13 червня 2019 року до Верховного Суду надійшли заяви засудженого ОСОБА_4 від 10 і 11 червня 2019 року на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, разом з клопотанням від 10 червня 2019 року про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у задоволенні цього клопотання, а вказані заяви засудженого про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами повернуто заявнику.
26 червня 2019 року до Суду від засудженого надійшла заява від 18 червня 2019 року на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, врученої йому 04 червня 2019 року, тобто в межах визначеного в ухвалі строку.
У заяві засуджений посилається на викрадення виконавчою владою України двох заяв, поданих ним в 2005 році до Європейського Суду (далі ЄС), також на запит від 11 лютого 2019 року, на який Секретаріат ЄС надав йому відповідь про те, що заяви у 2005 році від ОСОБА_4 не отримував, що на його думку, є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
При цьому, засуджений зазначає у заяві:
- про неналежний правовий захист його прав захисником у справі №1-15/1990 в січні 1990 року та що цю справу сфальсифіковано і приховано докази на підтвердження його перебування у стані необхідної оборони; що на даний час не розглянуто судами провадження №583/3013/14 щодо перегляду за нововиявленими обставинами вироку від 07 лютого 1990 року в справі № 1-15/1990;
- що у справі № 1-17/2004 не призначено за його клопотанням професійного захисника, що касаційний розгляд у Верховному Суді України проводився без участі захисника та відсутній у справі технічний носій інформації протокол судового засідання, який має бути обов`язково. Просить врахувати ці докази при розгляді його заяви.
Доводи засудженого у заяві про неналежний правовий захист його прав захисником у справі №1-15/1990 в січні 1990 року, та що цю справу сфальсифіковано і приховано докази на підтвердження його перебування у стані необхідної оборони; що на даний час не розглянуто судами провадження №583/3013/14 щодо перегляду за нововиявленими обставинами вироку від 07 лютого 1990 року в справі № 1-15/1990, не можуть бути предметом перевірки Судом у даному провадженні, оскільки заяву ОСОБА_4 подав до Верховного Суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1-17/2004.
Суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_4 у заяві на викрадення виконавчою владою України двох заяв, поданих ним в 2005 році до ЄС та на відповідь Секретаріату ЄС про те, що заяви у 2005 році від ОСОБА_4 . ЄС не отримував, і що це є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
На думку Суду, подання чи не подання заявником вказаних заяв до ЄС, не перешкоджало засудженому ОСОБА_4 у порядку, передбаченому законом, після того як він дізнався чи міг дізнатись про наявність нововиявлених обставин, звернутись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про що йому на доводи аналогічного змісту, зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 19 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року.
Посилання заявника на порушення його права на захист у справі № 1-17/2004, оскільки не було призначено за його клопотанням професійного захисника, що касаційний розгляд у Верховному Суді України проводився без участі захисника та відсутній у справі технічний носій інформації - протокол судового засідання, який має бути обов`язково, не може бути враховано Судом, оскільки вказані обставини не відносяться до нововиявлених, та існували і були відомі на час судового розгляду при ухваленні судових рішень судом першої й касаційної інстанцій.
Таким чином, заява засудженого, як і попередні його заяви, не містить нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено в ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду Верховним Судом України 15 лютого 2005 року його касаційної скарги.
Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила частини третьої ст. 429 КПК.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 429 КПК скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху.
Таким чином, зі змісту заяви від 18 червня 2019 року та наданих до неї копій документів, не вбачається, що засуджений ОСОБА_4 усунув недоліки, вказані в ухвалі судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року, тому його заява підлягає поверненню.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 115 КПК та керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК, Суд
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 від 18 червня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3