Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4706/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
слідчої - ОСОБА_4
підозрюваної - ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Черкаську область, прокуратури області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000121 відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.365 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -

в с т а н о в и в:

Слідча в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Черкаську область, прокуратури області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000121 відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.365 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121 від 05.07.2017 за ч. 2 ст. 365 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 27.03.2017 відповідно до наказу № 183 о/с від 08.07.2016 перебувала на посаді командира роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України „Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.
Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи посаду командира роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, з моменту призначення на зазначену посаду була працівником правоохоронного органу, представником влади, та відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України службовою особою.
Так, згідно до розстановки нарядів роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси від 27.03.2017, у період з 08 год. по 20 год. 27.03.2017 командир даної роти ОСОБА_5 разом із інспектором вказаної роти ОСОБА_7 , оператором прес-центру ОСОБА_8 у складі екіпажу Отава № 0151 на службовому транспортному засобі марки „TOYOTA Prius, д.н.з. НОМЕР_1 та інспектором цієї роти ОСОБА_9 , який ніс службу цього дня у складі екіпажу № 118 на службовому автомобілі „TOYOTA Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , спільно виконували свої службові обов`язки.
Близько 12 год. 40 хв. цього дня екіпажем патрульної поліції № 0151 було помічено транспортний засіб марки „МІТSUВІSНІ моделі „L 400, д.н.з. НОМЕР_3 на зеленому фоні, який рухався по вул. І.Франка в напрямку вул. Шевченка в м. Черкаси та не подавши сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку здійснив поворот на вул. Благовісну в м. Черкаси, чим порушив п. 9.2 ПДР України, у зв`язку з чим відповідно до п. 1.1 ст. 35 Закону України „Про Національну поліцію вказаним екіпажем прийнято рішення про зупинення даного транспортного засобу.
Виконуючи вимогу екіпажу поліції № 0151, водій транспортного засобу „МІТSUВІSНІ моделі „L 400, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 , діючи відповідно до вимог п. 15.2. „Правил дорожнього руху України, зупинив автомобіль біля правого краю проїзної частини дороги, навпроти будинку № 81 по вул. Благовісній в м. Черкаси.
Після цього ОСОБА_7 підійшов до водія ОСОБА_10 , представився, назвавши своє прізвище, посаду, спеціальне звання, пояснив причину зупинки транспортного засобу, однак всупереч ч. 2 ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію не повідомив, що здійснюється відео фіксація розмови, під час якої до автомобіля підійшов ОСОБА_8 , та за допомогою відеокамери здійснював відеозйомку дій працівників патрульної поліції, фіксуючи вказаний транспортний засіб і осіб, які знаходилися у ньому, а саме: водія ОСОБА_10 та пасажира ОСОБА_11 . Перебуваючи у салоні автомобіля та відкривши передні пасажирські двері, ОСОБА_11 словесно намагався відігнати ОСОБА_8 , використовуючи при цьому нецензурну лексику. Після почутого до транспортного засобу зі сторони пасажира підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які зробили зауваження ОСОБА_11 та повідомили, що ОСОБА_8 є представником прес-служби Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, після чого ОСОБА_11 зачинив двері автомобіля.
У подальшому ОСОБА_9 , який стояв позаду вказаного автомобіля, підійшов до водійських дверцят та приєднавшись до розмови через відкрите скло почав вести розмову з пасажиром ОСОБА_11 , який неодноразово прохав ОСОБА_9 представитись, однак останній всупереч ч. 3 ст. 18 Закону України „Про Національну поліцію цього не зробив та розпочав поводити себе зухвало, тим самим провокуючи конфлікт.
Враховуючи дану ситуацію та поведінку працівників поліції, ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та попрохав усіх заспокоїтись, проводячи з працівниками поліції спокійну розмову, до якої приєднався ОСОБА_11 , також вийшовши з автомобіля.
У подальшому, на ґрунті провокативної та зухвалої поведінки ОСОБА_9 , між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_11 словесно образив ОСОБА_9 , назвавши його „мраззю. Одразу ж після почутого у свою адресу ОСОБА_9 , будучи обізнаним у галузі права, як працівник правоохоронного органу, достовірно знаючи, що за словесну образу законодавством не передбачено ні кримінальної ні адміністративної відповідальності, маючи реальну можливість захистити свою честь і гідність шляхом подання позовної заяви до суду, діючи з мотивів помсти за нанесену йому образу, умисно, розуміючи, що ОСОБА_11 , тримаючи руки в кишенях, не вчиняє активних дій, направлених на порушення громадського порядку та безпеки, не становить загрози життю та здоров`ю працівників поліції, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, всупереч ст. ст. 43, 44, 45 Закону України „Про Національну поліцію, ст. 260 КУпАП, з метою незаконного адміністративного затримання ОСОБА_11 , порушуючи службові обов`язки поліцейського, у тому числі щодо попередження про затримання ОСОБА_11 , одразу повідомив його про затримання, на що останній запитав про підстави.
У цей момент у ОСОБА_5 , як керівника екіпажу Отава № 0151 згідно розстановки нарядів роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси від 27.03.2017, а також у ОСОБА_7 виник з ОСОБА_9 єдиний спільний умисел на завідомо незаконне затримання ОСОБА_11 та застосування до нього фізичного насильства.
Так, після того як ОСОБА_9 вигукнув ОСОБА_7 про необхідність затримання ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які діяли узгоджено, жодного пояснення та будь-яких відповідей на запитання ОСОБА_11 з даного приводу не надали, а ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне затримання ОСОБА_11 , наказав останньому витягнути руки з кишень штанів та завести їх за спину, на що ОСОБА_11 , не розуміючи підстав затримання, відмовився виконувати незаконну вимогу працівника поліції. Надалі ОСОБА_9 , не роз`яснивши підстав затримання та не надавши ОСОБА_11 достатнього часу для виконання його вимоги, із умисним застосуванням фізичної сили вчинив спробу завести руки ОСОБА_11 за спину, однак в силу своїх фізичних даних самостійно не зміг це зробити та вигукнув ОСОБА_7 щоб той тримав ОСОБА_11 .
Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, явно перевищуючи надані йому повноваження, усвідомлюючи відсутність для ОСОБА_7 небезпеки його життю та здоров`ю зі сторони ОСОБА_11 , розуміючи незаконність дій ОСОБА_9 щодо затримання ОСОБА_11 спільно з останнім із застосуванням неправомірної фізичної сили намагався завести руки ОСОБА_11 за спину, при цьому ОСОБА_9 , усвідомлюючи явну кількісну та фізичну перевагу над ОСОБА_11 , умисно, з метою подолання опору потерпілого, перевищуючи надану йому владу, наніс декілька ударів ОСОБА_11 коліном правої ноги в пах та живіт, чому не перешкоджали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які умисно діяли узгоджено з ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер незаконних дій останнього, які виразились у явному перевищенні наданої йому влади шляхом незаконного затримання ОСОБА_11 із необґрунтованим застосуванням фізичної сили до потерпілого, який не становив загрози для життя та здоров`я вказаних працівників поліції.
У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи умисно, узгоджено та цілеспрямовано, продовжуючи виконання спільного умислу, спрямованого на незаконне адміністративне затримання ОСОБА_11 , явно перевищуючи свої службові повноваження, із застосуванням необґрунтованої фізичної сили повалили ОСОБА_11 на асфальтне покриття обличчям до низу та продовжували активні фізичні дії, направлені на заламування рук ОСОБА_11 за спину з метою подолання його опору. При цьому, ОСОБА_9 різкими рухами коліна притискав голову ОСОБА_11 до асфальту, чим заважав потерпілому нормально дихати та спричиняв йому фізичну біль, але усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи різке погіршення стану здоров`я потерпілого, не зупинив свої незаконні дії, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця.
В цей час, ОСОБА_11 повідомив працівникам поліції, що він є інвалідом, у нього хвороба серця та ускладнилось дихання, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на його слова не реагували, а ОСОБА_5 , в свою чергу, маючи спільний із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 умисел на незаконне затримання ОСОБА_11 , приниження його честі та гідності, діючи умисно та узгоджено з останніми, явно перевищуючи надану їй владу, без попередження, з метою подолання опору потерпілого, незважаючи на отриману інформацію щодо інвалідності останнього, зневажливо ставлячись до подальшого можливого погіршення його здоров`я, застосувала щодо ОСОБА_11 спеціальний засіб кайданки та лише по закінченню затримання повідомила, що ОСОБА_11 вчинив адміністративне правопорушення, в результаті чого його затримано.
Після фізичного затримання ОСОБА_11 ОСОБА_5 викликала на місце події карету швидкої допомоги, яка в подальшому доставила ОСОБА_11 до КЗ „Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради для надання медичної допомоги.
У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи виконання спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 умислу, спрямованого на явне перевищення наданої їм влади, незаконне затримання та притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, в приміщенні вищевказаного медичного закладу, склав протоколи АА № 009957 від 27.03.2017, АА № 196541 від 27.03.2017 про вчинення ОСОБА_11 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, які скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду по суті, провадження по яких зазначеним судом 13.06.2017 та 16.06.2017 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_11 складу зазначених адміністративних правопорушень, рішення у яких апеляційним судом Черкаської області залишено без змін.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 завдано істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органу державної влади в особі управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а потерпілому ОСОБА_11 завдано шкоди у вигляді його незаконного адміністративного затримання, складення стосовно нього протоколів про адміністративне правопорушення та спричинення при цьому фізичного насильства у вигляді завдання фізичного болю, що супроводжувалось образою особистої гідності ОСОБА_11 , та виразилось у завданні останньому моральних страждань, що підтверджується висновком експерта № 12663/18-61 від 27.03.2019.
За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_5 05.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
Будучи допитаною в якості підозрюваної 10.06.2019 ОСОБА_5 від дачі показань відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовилась та повідомила, що буде надавати пояснення в присутності адвоката з ким нею укладено договір про надання правової допомоги.
Вагомими обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, є зібрані в ході досудового слідства речові докази, а також відомості, що містяться у протоколах проведених у кримінальному провадженні слідчих дій:
заявою ОСОБА_11 від 04.04.2017;
висновком службового розслідування від 02.06.2017;
наказом про притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності № 976 від 13.06.2017;
актом № 1 перегляду відеозапису із нагрудних камер № DSJX300102_CA0102 від 27.03.2017;
протоколом огляду від 10.07.2017;
постановою про визнання речового доказу від 10.07.2017;
листом УПП в м. Черкаси ДПП від 20.07.2017;
розстановкою нарядів роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси з 08.00 год. 27.03.2017 по 20 год. 27.03.2017;
протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_11 від 27.03.2017 ;
ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2017;
протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2017;
ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2017;
протоколом про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 173 КУпАП ОСОБА_11 від 27.03.2017;
постановою апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2017;
постановою апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2017;
постановою про визнання та приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження від 22.07.2017;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
витягом з наказу № 183 о/с від 08.07.2016;
функціональними обов`язками командирів (заступників командирів) рот;
протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
висновком за результатам проведення судової психологічної експертизи № 12663/18 від 27.03.2019;
відповіддю Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 16.04.2019;
витягом з наказу № 238 о/с від 03.04.2019;
протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;
протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_18
відповіддю УПП в Черкаській області ДПП від 16.05.2019;
протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ;
протоколом огляду від 29.05.2019;
Забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків неможливо без застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
- підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з урахуванням того, що місцем реєстрації ОСОБА_5 є м. Ровеньки Луганської області Україна, яке на даний час являється тимчасово окупованою територією, має закордонний паспорт? що дає їй можливість виїзду за кордон, а також те, що ОСОБА_5 на даний час офіційно не працевлаштована та сталого місця роботи не має;
- може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , інших підозрюваних, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому, зважаючи на перелічені вище ризики, забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків неможливо при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту, згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків кримінального правопорушення шляхом умовляння, підкупу, погроз, схиляння їх до зміни чи дачі неправдивих показань під час здійснення досудового розслідування, а також здійснення аналогічних дій шляхом телефонного зв`язку, через мережу Інтернет або через спільних знайомих чи в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню зокрема вчиненням активних дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин, на знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу за ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний матиме реальну можливість переховуватись від суду, спілкуватися та впливати на свідків, експертів та спеціалістів у провадженні, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 не є надмірним чи таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України, просять застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали та просили його задовольнити.
В судовому засіданні захисник та підозрювана заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчої, прокурора, захисника, підозрюваної та дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121 від 05.07.2017 за ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_5 05.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Статтею ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК).
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст. 194 КПК).
Підозра ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованого злочинуна даній стадії досудового розслідування достатньо обґрунтована зібраними стороною обвинувачення доказами, які досліджені в ході судового розгляду.
ОСОБА_20 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, про підозру їй повідомлено 05.06.2019, до цього ОСОБА_20 не мала статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, а отже існують ризики передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_20 з метою уникнути можливого покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.
В той же час при обранні запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_20 має сталі соціальні зв`язки, раніше не судима, характеризується лише з позитивної сторони, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
За таких обставин необхідним та достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_20 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на підозрювану обов`язків передбачених ст. 194 КПК.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 199, 309, 372, 395 КПК України, Рішенням Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Конвенцією про захист прав людини, слідчий суддя, -

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком 60 діб, тобто до 10 серпня 2019 року включно, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
1). Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000121.
2). Не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження та здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
3). Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання АДРЕСА_1 .
4) утримуватись від спілкування у будь-який спосіб, крім проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000121 із потерпілим ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також іншими свідками про залучення яких у даному кримінальному провадженні їй буде повідомлено слідчим або прокурором.
Копію даної ухвали вручити ОСОБА_5 , захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, та прокурору - для відому.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання цих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі п`яти днів з часу її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14 червня 2019 року о 12.30 год.
Слідчий суддя: ОСОБА_1