Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/796/19
Провадження № 1-кс/499/179/19
У Х В А Л А

Іменем України

"29" липня 2019 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000223, внесеного до ЄРДР від 14.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000223, внесеного до ЄРДР від 14.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 14.07.2019 року до Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те що 14.07.2019 року біля 15:00 годин, невстановлена особа в лісосмузі біля вул. Лісна в м. Березівка Одеської області намагалася вчинити дії сексуального характеру відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без її добровільної згоди, однак свій злочин до кінця довести не зміг, з незалежних від його волі причин.

14.07.2019 року відповідно до ст. 98 КПК України прийняте рішення про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме віднайдену в лісосмузі та вилученого білого картуза з биркою на козирку на чорному фоні червоними літерами «MAZUR» у зв`язку із тим, що є матеріальним об`єктом, що зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За даним фактом розпочате досудове розслідування слідчим відділенням Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 14.07.2019 року.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана вилучена річ, може зберегти на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, на задоволенні клопотання наполягав.

Інші учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дослідивши протокол огляду, відповідно до якого було вилучено картуз, постанову про приєднання речових доказів, відповідно до якої вищевказана річ була визнана речовими доказами та передана на зберігання до Березівського ВП, дослідивши інші матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучені речі при проведенні огляду можуть бути речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження.

Зважаючи на ту обставину, що при поданні клопотання слідчим було дотримано вимоги ст.171 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання чи повернення його.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000223, внесеного до ЄРДР від 14.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 14.07.2019 року в ході складання протоколу огляду в приміщенні кабінету №13 Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме білий картуз з биркою на козирку на чорному фоні червоними літерами «MAZUR» та який упаковано до спец пакету «України МВС Експертна служба» №0159132 до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1