справа № 208/2854/19
провадження № 1-кп/208/508/19
УХВАЛА

13 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеному 02.05.2019 року, розглянувши матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000687, що надійшли до суду 02.05.2019 року з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, відносно якого Заводським райсудом м. Дніпродзержинська 24.04.2019 року обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського райсуду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судове засідання не з`явився потерпілий, причини неявки суду не повідомив.

Учасники судового засідання, кожен окремо, вважали проведення підготовчого судового засідання за відсутністю потерпілого, неможливим.

Прокурором заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочин під час відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про існування ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду. На теперішній час ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, з огляду на термін покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованого обвинувачення, застосування менш суворого запобіжного заходу вважає не можливим.
Захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на не пов`язаний з триманням під вартою, так як прокурором не доведені ризики застосування до його підзахисного найбільш суворого запобіжного заходу. Домашній арешт, на його думку, у повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні умисного злочину під час відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, обвинувачується у скоєні злочину середньої тяжкості, з огляду на термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що є ризиком ухилення від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями ст. 2 КПК України

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 10 жовтня 2019 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1