Справа № 626/2629/19
Провадження № 1-кс/626/897/2019
УХВАЛА

29 листопада 2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000626 від 28 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт автомобіля SsangYong Korando, номерні знаки номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 28.11.2019 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України, з метою збереження транспортного засобу як речового доказу, призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27.11.2019 близько 17-ї години 23 хвилини водій автомобіля марки SsangYong Korando, номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Полтавській у м. Красноград Харківської області, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, відкритого перелому нижньої лівої гомілки, закритого перелому ребер.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки SsangYong Korando, номерні знаки НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Красноград, вул. Лермонтова, буд. 84.

28.11.2019 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Зідно постанови слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000626 від 28.11.2019 року, автомобіль марки SsangYong Korando, номерні знаки номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 визнано речовими доказами.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення збереження речового доказу, дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

До матеріалів клопотання не долучено доказів на підтвердження необхідності встановлення заборони або обмеження користування майном, відсутні документи на підтвердження можливості збереження речового доказу на території прилеглій до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області , яке не уповноважене на забезпечення збереження речових доказів у відповідності до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 "Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, на відповідальне зберігання автомобіль марки SsangYong Korando, номерні знаки номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , необхідно передати власнику та транспортувати вищевказане майно за місцем проживання власника за адресою : АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки SsangYong Korando, номерні знаки номер НОМЕР_1 , який є речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000626 від 28.11.2019 .

Майно, на яке накладено арешт, передати власнику, зобов`язавши уповноваженого водія транспортувати вищевказане майно за місцем проживання власника транспортного засобу ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . та встановити заборону на його експлуатацію, відчуження, розпорядження, з забороною проведення ремонтних робіт на час кримінального провадження. Попередити про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .