Справа № 621/2308/19
Пр. № 1-кп/621/262/19
ВИРОК
Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зміїв кримінальне провадження, внесене 02.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ленінський, Новохоперського району, Воронежської області, Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, офіційно не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, освіта середня-спеціальна, в силу ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого за ч.1 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин проти права особи на недоторканність житла за таких обставин.

27.07.2019 близько 16:20 години ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до житла, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи законних підстав, без дозволу потерпілого ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.30 Конституції України, шляхом відкриття незачиненої хвіртки, проник до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення будинку та намагався відчинити міжкімнатні двері житлового будинку за вказаною адресою, чим порушив конституційне право на недоторканість житла осіб, які мешкають в даному домоволодінні.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у порушенні недоторканості житла, тобто незаконному проникненні до житла, визнав повністю, обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним в установочній частині вироку та в обвинувальному акті, та зазначив, що такі його дії були обумовлені тим, що він шукав свою дружину. Також обвинувачений зазначив, що розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, готовий сплатити штраф, підробляє автослюсарем.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор, потерпілий та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні недоторканості житла, тобто незаконному проникненні до житла; такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст.162 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, в тому числі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за відомостями, повідомленими Таранівською сільської радою, від 06.08.2019 скарг на обвинуваченого до ради не надходило, зі слів обвинуваченого він працює автослюсарем.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та вважає за достатнє призначити покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати за даними обвинувального акту відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 грн (одна тисяча сімсот гривень).

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1