Провадження № 1-кс/344/6768/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши в залі суду м.Івано-Франківська клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 190 3 від 20.05.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні, за підозрами ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що 19.05.2019 приблизно о 23:00 год. ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Р-24 Кам`янець-Подільський Рахів, на ділянці дороги в с. Вербівці Городенківського району, безпричинно, з хуліганських спонукань вступили у конфлікт з ОСОБА_7 , який рухався на автомобілі «Фіат-скудо» д.н.з. НОМЕР_2 . В ході конфлікту ОСОБА_5 автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 на якому рухався, біля повороту до с. Вербівці, заблокував рух автомобіля потерпілого ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вийшли з автомобіля та рухаючись в сторону автомобіля потерпілого виражались до останнього нецензурною лексикою, та діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, з хуліганських спонукань, із застосуванням зброї вчинили кілька пострілів в сторону автомобіля потерпілого. В подальшому продовжуючи свої хуліганські дії пошкодили автомобіль та спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а також із застосуванням перцевого балончика ОСОБА_8 . Після цього, скориставшись шоковим станом потерпілих, ОСОБА_6 , втілюючи спільний злочинний умисел на заволодіння майном вирвав з рук потерпілої ОСОБА_8 сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 22 000 грн. та 300 доларів США, після чого місце вчинення злочину покинули.

21.05.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 296 КК України та Івано-Франківським міським судом 22.05.2019 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.07.2019 року у даному кримінальному провадженні закінчується двох місячний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: провести огляди отриманої в ході тимчасового доступу інформації про телефонні з`єднання, долучити до матеріалів кримінального провадження висновки комплексної дактилоскопічних, трасологічної та балістичної експертизи, хімічної експертизи, автотоварознавчої експертизи, які знаходяться на виконанні у судових експертів Івано-Франківського НДЕКЦ МВС та судово-медичних експертиз, які знаходяться на виконанні в Снятинському міжрайонному відділенні Івано-Франківського обласного бюро СМЕ, перевірити підозрюваних на причетність до скоєння інших злочинів та оголосити кінцеві підозри, виконати вимоги ст. 290 КПК України із сторонами кримінального провадження.

16.07.2019 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 20.09.2019 року.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у випадку задоволення клопотання про продовження тримання під вартою просили визначити заставу у сумі 50-60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

За приписами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якої, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Дослідивши, матеріали клопотання матеріали кримінального провадження, то слід вказати наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 у причетності до вчинених кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказані правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.1- 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не відпали.

Слідчий суддя враховує те, що інкримінований підозрюваному злочин, посягає на життя особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб і відносяться до найбільш небезпечних злочинів.

Щодо можливості застосування відносно підозрюваного домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Окрім цього, стороною захисту не наведено слідчому судді, де саме слід проводити тримання під домашнім арештом підозрюваного (за адресою реєстрації чи за адресою фактичного місця проживання), а це додатково позбавляє можливості слідчого суддю детально розглядати такий варіант.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер даного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 18.07.2019, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на 60 днів, тобто до 13.09.2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів - до 13.09.2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 13.09.2019 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1