Справа № 358/59/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1828/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Богуславського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року,яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Миронівка Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 40 годин громадських робіт, вироком вирішено питання речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, неповнолітній ОСОБА_7 28 грудня 2018 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Іванівського будинку культури, який розташований за адресою: вул. Центральна, 160-А с. Іванівка, Богуславського району Київської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «Нuawеі Y5» разом з силіконовим чохлом, що належить ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: продав ОСОБА_11 , чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2558,33 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт, в решті вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд у своєму вироку призначив покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 40 годин громадських робіт, що є нижчим найнижчої межі вказаного виду покарання, встановленого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому суд не застосовував ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано враховано такі обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_7 , як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та не взято до уваги,що обвинувачений визнав вину частково.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд у мотивувальній частині вироку вказав про призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а у резолютивній частині обрав покарання нижче нижчої межі санкції за ч. 1 ст. 185 КК України, Крім того, суд у вироку не зіслався на ст.100 КК України, що регулює питання призначення неповнолітнім покарання у виді громадських та виправних робіт.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій зач. 1 ст. 185 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.
Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є слушними.
Так, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховував вимоги ст.ст. 65-67, 103 КК України, а саме ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є неповнолітнім та вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно,за місцем колишнього навчання характеризується посередньо, ставлення до вчиненого ним злочину, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, а саме те, що він виховується лише матір`ю, матеріальний стан сім`ї, займається спортом, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на обліку служби у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації Київської області та на профілактичному обліку в секторі превентивної діяльності Богуславського відділення поліції, судом взято до уваги досудову доповідь органу пробації в суді першої інстанції.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
За вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 40 годин громадських робіт, що є нижчим від найнижчої межі такого виду покарання, визначеного санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Оскільки призначення покарання у розмірі, нижчому ніж визначено санкцією статті, без посилання на застосування ст.69 КК України, кримінальним законом не передбачено, то суд неправильно призначив покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Колегія суддів вважає висновок суду про відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , помилковим.

Так, безспірним є наявність такої пом`якшуючої покарання обставини як вчинення злочину неповнолітнім.

Також до обставин, що пом`якшують покарання винного, слід віднести

і його щире каяття.
Доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_7 відсутня зазначена вище обставина, що пом`якшує його покарання, на матеріалах справи не ґрунтується, оскільки як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений розкаявся у вчиненому, висловлював жаль з приводу вчиненого, обіцяв в майбутньому не вчинювати подібних дій.
Отже, колегією суддів визнана наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , що з врахуванням позитивних даних про особу винного, є підставою для застосування ст.69 КК України
З огляду на вищевикладене, твердження апеляційної скарги прокурора про суворість призначеного покарання та про необхідність при призначенні покарання неповнолітньому робити посилку на ст.100 КК України, є безпідставним.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно призначено обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт у розмірі нижчому від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.185 КК України, проте апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, змінивши вирок у частині призначення покарання шляхом зазначення у ньому про застосування ст.69 КК України.
Керуючись ст.ст.404,405,407 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 29 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 40 годин громадських робіт.

В решті вирок залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: