ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2707/19 Справа № 197/860/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 02.03.2016 відбував покарання в ДУ "Дніпровська установа виконання покарань №4", характеризувався посередньо, мав одне заохочення та одне стягнення, залучався до праці з господарського обслуговування установи, з 06.03.2018 відбував покарання в ДУ "Жовтоводська виправна колонія №26", характеризувався позитивно, мав одне заохочення, стягнень не мав, з 30.10.2018 відбуває покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" характеризується більш з позитивної сторони, має одне стягнення за порушення розпорядку дня, стягнення знято та погашено, має одне заохочення, невідбута частина покарання складає 1 рік 7 місяців 13 днів, порушував режим утримання в грудні 2018 року та січні 2019 року, проводилась профілактична бесіда та накладалось дисциплінарне стягнення, яке знято заохоченням 13.06.2019, відповідно до витягу із протоколу № 8 від 11.05.2019 засудженому відмовлено в поданні документів на умовно-дострокове звільнення, як не довівшому свого виправлення.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення.
При цьому роз`яснив засудженому, що відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 5 ст.154 КВК України при наданні відповідного висновку лікарської комісії він має право звернутись з клопотанням про звільнення його від відбування покарання за хворобою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що з часу початку строку відбування покарання в Дніпропетровському СІЗО почав працювати в пекарні пекарем, за цей час своєю поведінкою та сумлінною працею отримав позитивну характеристику і заохочення. Після прибуття до Жовтоводської ВК одразу почав працювати пекарем в пекарні, де також отримав позитивну характеристику і заохочення. За сумлінну працю і поведінку суд відповідно до ст. 82 КК України замінив невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі та направлено його до Широківського виправного центру. При цьому, зазначає, що неодноразово подавав заяви про його працевлаштування, однак в письмовій формі йому відмовили з підстав відсутності роботи і працевлаштувати немає можливості, однак виконував усю роботу з благоустрою виправного центру, за що отримав заохочення. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення та до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу засудженого та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, посилаючись на її безпідставність, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Таким чином, з вищенаведеної статті випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, а зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Так, з матеріалів провадження та технічної фіксації судового розгляду слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відповідно до матеріалів провадження та характеристики ОСОБА_6 засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2016 року за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. З 02.03.2016 року відбував покарання в ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4). За період перебування в установі характеризувався посередньо, мав одне заохочення 20.07.2016 року та одне стягнення 18.07.2017 року у виді трьох діб карцеру, яке погашене за плином часу. Залучався до праці з господарського обслуговування установи. З 06.03.2018 року відбував покарання в ДУ Жовтоводська виправна колонія (№26), де характеризувався позитивно, мав одне заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не мав.
18.09.2018 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області невідбуту частину покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі замінено більш м`яким у виді обмеження волі.
З 30.10.2018 року відбуває покарання в ДУ Широківський виправний центр (№75), де характеризується більш з позитивної сторони, має одне стягнення 03.01.2019 року за порушення розпорядку дня, яке знято 13.06.2019 року, також має одне заохочення. На теперішній час режим відбування не порушує, виконує всі законні вимоги представників адміністрації. На власному виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей, активно приймає участь в господарчих роботах, пов`язаних щодо поліпшення благоустрою установи та покращення санітарного стану відділення СПС. До виконання робіт ставиться з розумною ініціативою та виконує поставлені задачі за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідний навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не перебуває на профілактичному обліку. Приймає участь в організації виховних заходів, а саме програм диференційованого виховного впливу Духовне відродження.
11.05.2019 року комісією установи відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України як не довівшому свого виправлення.
Крім того, згідно з вироком, за яким засуджений відбуває покарання наразі, останньому зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою 6 місяців 22 дні відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а також ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2017 року зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк з 09.06.2016 року по 09.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 хоча і має три заохочення, разом з тим вони не носять систематичного характеру, а два стягнення, у тому числі у виді трьох діб карцера, хоча і погашені, однак, на думку апеляційного суду, в сукупності з іншими даними не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Таким чином, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 7, 9, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4