ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000076 від 13.01.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.03.2007 року за ст. 187 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, іспитовий строк 2 роки на підставі ст. 75 КК України; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.11.2007 року за ст. 186 ч.2, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.04.2013 року за ст. 395 КК України на три місяці арешту; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.01.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.03.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 725/520/19
Провадження №11-кп/822/377/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія:ст.186 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та призначити нове покарання із врахуванням вимог ст.69 КК України. Апеляційні вимоги мотивує тим, що районний суд призначив надто суворе покарання та необґрунтовано не застосував положення ст.69 КК України, оскільки встановлено декілька обставин, що пом`якшують йому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не враховано відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого ОСОБА_11 , а також той факт, що викрадене майно потерпілому повернуто, тобто, заподіяна шкода відшкодована. Також, апелянт стверджує, що судом при призначенні покарання не враховано його молодий вік як обставину, що може вплинути на міру покарання.

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року:

ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо вона протягом 3 років не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено обраний домашній арешт;

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишено обраним до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання встановлено відраховувати з моменту затримання 05 год. 45 хв. 13.01.2019 року.

Прийнято рішення стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 13.01.2019 року біля 00 години 30 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, підійшли до зупинки громадського транспорту, що біля будинку № 77 по вул. Руській, м.Чернівці, де в той час знаходився потерпілий ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подолавши опір ОСОБА_11 , шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні ОСОБА_5 кілька ударів руками в область голови та нанесенні ОСОБА_6 одного поштовху, чим завдали потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній губі зліва, крововиливу слизової оболонки нижньої губи зліва по внутрішній поверхні, синця по тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток 1-2 пальців, які згідно висновку експерта №42 екс від 14.01.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволоділи майном ОСОБА_11 , діставши з кишень куртки мобільний телефон марки «Леново» модель А316і, чорного кольору, вартістю 900 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора

«Водафон», вартістю 45 гривень, складний ніж вартістю 100 гривень та грошові кошти в сумі 190 гривень.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1235 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисників, що підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог та просив залишити без змін вирок районного суду, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 не подавав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі, а тому на підставі ч.5 ст.401 КПК України, у судове засідання не викликався. Крім того, не з`явилась обвинувачена ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_11 , хоча останні були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.
Прокурор та захисники не заперечили проти продовження апеляційного розгляду за їх відсутності.
Оскільки кваліфікація дій обвинувачених та доведеність їх винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також вид та міра покарання, призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 , ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Вирішуючи питання стосовно призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , належить до тяжких злочинів.
Крім того, судом були досліджені та враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів (т.1 а.с.171-173), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 182-184), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с.187).

Також суд першої інстанції обґрунтовано визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття та визнання вини у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував під час призначення покарання те, що він відшкодував потерпілому ОСОБА_11 заподіяну шкоду, спростовуються матеріалами кримінального провадження та вироком суду, з яких вбачається, що викрадене майно було виявлено в останнього працівниками поліції при затриманні та проведенні особистого огляду, а відтак не було повернуто потерпілому добровільно як відшкодування заподіяної шкоди.
Що стосується посилань апелянта на його молодий вік та відсутність претензій з боку потерпілого, як на підстави для пом`якшення призначеного йому покарання, то колегія суддів встановила, що ці обставини також повною мірою враховані районним судом при встановленні анкетних даних ОСОБА_5 та з`ясуванні думки потерпілого у судовому засіданні.
Погоджуючись з позицією районного суду, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності (призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що районним судом, у відповідності до ч.1 ст.65 КК України, призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у межах, установлених в санкції ч.2 ст.186 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, повною мірою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин та належним чином вмотивоване рішення щодо неможливості застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України.

На думку апеляційного суду, призначене покарання відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 не можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 406, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.09.2019 року
(дата засвідчення копії)