Справа № 638/4447/18
Провадження № 1-кс/638/4702/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 90001517 від 30.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 шляхом заборони її розпорядження та відчуження, в тому числі іншим фізичним та юридичним особам по кримінальному провадженню № 90001517 від 30 березня 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України - тобто одержання неправомірної вигоди для іншої особи використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001517 від 30 березня 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України тобто шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою. 23.10.2019 року постановою слідчого змінено кваліфікацію у вказаному кримінальному провадженню з ч.4 ст.190 на ч.2 ст.364-1 КК України.

По кримінальному провадженню встановлено, що згідно листа ПАТ «Банк Золоті Ворота», а саме уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Золоті Ворота» ОСОБА_6 , за вих.№176 від 02.04.2018року за кредитним договором № 260 від 09.07.2007року не виконана та має місце прострочена заборгованість у загальній сумі 189843,07 дол. США та 2621897,02 грн. за кредитним договором від 09 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» в особі заступника Голови Правління з управління активами та пасивами ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір №260 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної).

Відповідно до п.1., п.п.1.1. зазначеного договору, у період з 09 липня 2007 року по 08 липня 2010 року банк зобов`язується надати Позичальникові ( ОСОБА_8 ,) кредит у рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 1 350 000 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч) грн. (ліміт) у будь-який день зазначеного періоду, а Позичальник зобов`язується повернути кредит у валютах кредиту в строк до «08» липня 2010 року та сплачувати проценти за ставкою на визначених Договором умовах. На підставі п. 4., п.п.4.1 виконання Позичальником зобов`язань перед Банком за договором забезпечується заставою нерухомості.

В якості забезпечення зазначеної кредитної лінії між ОСОБА_8 та АКБ «Золоті ворота» було укладено договір іпотеки № 07-190, 1812 від 09.07.2007 та в якості об`єкта обтяження визначено квартиру за адресою АДРЕСА_2 , про що у державному реєстрі іпотек зроблено запис про заборону відчуження № 5269744 від 09.07.2007. У подальшому накладення запис про заборону відчуження пролонгувався у зв`язку з невиконанням ОСОБА_8 своїх зобов`язань.

28.12.2012 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись за місцем роботи, перебуваючи на посаді заступника Голови Правління з управління активами та пасивами, Публічного акціонерного товариства «Банк золоті ворота», будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, Публічного акціонерного товариства «Банку золоті ворота» згідно статуту, маючи право підпису, як керівника в межах наданих повноважень і будучи службовою особою, яка займає службове становище, юридичної особи приватного права та зобов`язаний керуватися у своїй діяльності нормами діючого законодавства України, з якими був ознайомлений в силу своєї трудової діяльності, маючи достатній освітній рівень, життєвий та професійний досвід, будучи фахівцем у галузі банківського законодавства України, а також володіючи професійною обізнаністю у питаннях надання кредитних ліній, передачі майна в іпотеку, зловживаючи повноваженнями та своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права, а саме ПАТ «Банк Золоті Ворота» спрямованого на зняття обтяження з майна, що перебувало під обтяженням та перебувало у заставі Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не погасив заборгованість за кредитним договором № 260 від 09.07.2007, склав та видав завідомо-неправдивий офіційний документ, що виконаний у письмовій формі, у вигляді бланку, скріпленого підписом та печаткою, який має реквізити та посвідчує юридичні факти, а саме: заяву на ім`я приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_9 скріплену печаткою ПАТ «Золоті ворота» та підписом Заступника Голови Правління з управління активами та пасивами ОСОБА_5 від 28.11.2012 року № 6059 зареєстровану нотаріусом ОСОБА_9 за вх. № 882/02-07 від 28.12.2012, відповідно до якої ОСОБА_8 повністю виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором споживчого кредиту; повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек від 28 грудня 2012року, згідно додатку №6 до «Інструкції про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек» від 18.08.2004 року; заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна від 28 грудня 2012 року, згідно додатку №3 до «Положення про єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» від 10.06.1999року;

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №437 від 27.12.2018 року зазначену заяву засвідчив власним підписом ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_5 передав вказані документи ОСОБА_8 достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не виконані в повному обсязі умови договору №260 від 09 липня 2007 року про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) в частині повного погашення боргу, що також підтверджується висновком проведеної судово-економічної експертизи №9094 від 28.05.2019 року.

Внаслідок вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , які виразилися у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права, незалежно від організаційно правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, а саме складані та видачі службовою особою завідомо неправдивого документу та подальшому його використанні ОСОБА_8 , АКБ «Золоті ворота» було завдано збитків в частині зняття заборони та відчуження заставного нерухомого майна та подальшого розпорядження ним на власний розсуд, а саме: шестикімнатної квартири, загальною площею 245,3 кв. метрів, житловою площею 151,2 кв. метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , на праві приватної власності, вартістю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2017 року 1517056 (один мільйон п`ятсот сімнадцять тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп., що спричинило настання тяжких наслідків.

Таким чином своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений, ч. 2 ст. 364-1 КК України, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права, незалежно від організаційно правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу з 2007 по 2013 роки, відповідно до статуту АКБ «Банк Золоті Ворота», затвердженого протоколом загальних зборів учасників, обіймав посаду заступника голови правління з Управління активами та пасивами АКБ «Банк Золоті Ворота» та будучи службовою особою, а саме наділеним, відповідно до внутрішнього Положення «Про комітет з питань управління активами та пасивами», затвердженого Правлінням АКБ «Банк Золоті ворота», згідно протоколу №57 від 30.12.2002 року банку АКБ «Банк Золоті Ворота», тобто будучи наділений організаційно-розпорядчими функціями, порушив статут АКБ «Банк Золоті Ворота», (ПАТ «Банк Золоті Ворота»), Положення «Про кредитний Комітет» АКБ «Банк Золоті Ворота», затвердженого протоколом №57 від 30.12.2002 року правлінням АКБ «Банк Золоті Ворота», Положення «Про комітет з питань управління активами та пасивами», затвердженого Правлінням АКБ «Банк Золоті Ворота», «Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих витрат за можливими банківськими операціями» затвердженого Постановою Правління НБУ №23 від 25.01.2012 року, вимоги Положення «Про кредитну політику», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді нанесення матеріальних збитків банку при наступних обставинах.

Так, 09 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» в особі заступника Голови Правління з управління активами та пасивами ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір №260 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної).

Відповідно до п.1., п.п.1.1. зазначеного договору, у період з 09 липня 2007 року по 08 липня 2010 року банк зобов`язується надати Позичальникові ( ОСОБА_8 ,) кредит у рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 1 350 000,00 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч) грн. (ліміт) у будь-який день зазначеного періоду, а Позичальник зобов`язується повернути кредит у валютах кредиту в строк до «08» липня 2010 року та сплачувати проценти за ставкою на визначених Договором умовах. На підставі п. 4., п.п.4.1 виконання Позичальником зобов`язань перед Банком за договором забезпечується заставою нерухомості.

В якості забезпечення зазначеної кредитної лінії між ОСОБА_8 та АКБ «Золоті ворота» було укладено договір іпотеки № 07-190, 1812 від 09.07.2007 та в якості об`єкта обтяження визначено квартиру за адресою АДРЕСА_2 , про що у державному реєстрі іпотек зроблено запис про заборону відчуження № 5269744 від 09.07.2007. У подальшому накладення запис про заборону відчуження пролонгувався у зв`язку з невиконанням ОСОБА_8 своїх зобов`язань.

28.12.2012 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись за місцем роботи, перебуваючи на посаді заступника Голови Правління з управління активами та пасивами, Публічного акціонерного товариства «Банк золоті ворота», будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, Публічного акціонерного товариства «Банку золоті ворота» згідно статуту, маючи право підпису, як керівника в межах наданих повноважень і будучи службовою особою, яка займає службове становище, юридичної особи приватного права та зобов`язаний керуватися у своїй діяльності нормами діючого законодавства України, з якими був ознайомлений в силу своєї трудової діяльності, маючи достатній освітній рівень, життєвий та професійний досвід, будучи фахівцем у галузі банківського законодавства України, а також володіючи професійною обізнаністю у питаннях надання кредитних ліній, передачі майна в іпотеку, зловживаючи повноваженнями та своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права, а саме ПАТ «Банк Золоті Ворота» спрямованого на зняття обтяження з майна, що перебувало під обтяженням та перебувало у заставі Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не погасив заборгованість за кредитним договором № 260 від 09.07.2007, склав та видав завідомо-неправдивий офіційний документ, що виконаний у письмовій формі, у вигляді бланку, скріпленого підписом та печаткою, який має реквізити та посвідчує юридичні факти, а саме: лист вих. № 6058 від 28.12.2012року на ім`я приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_10 про відсутність заперечень у передачу шести кімнатної квартири, загальною площею 245,3 кв. метрів, житловою площею 151,2 кв. метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 під іншу іпотеку її власником у зв`язку із виконанням свої зобов`язань ОСОБА_8 за договором кредитування № 260 від 09.07.2007.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №437 від 27.12.2018 року зазначену заяву засвідчив власним підписом ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_5 передав вказаний документ ОСОБА_8 достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не виконані в повному обсязі умови договору №260 від 09 липня 2007 року про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) в частині повного погашення боргу, що також підтверджується висновком проведеної судово-економічної експертизи №9094 від 28.05.2019 року.

Внаслідок вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , які виразилися у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права, незалежно від організаційно правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, а саме складані та видачі службовою особою завідомо неправдивого документу та подальшому його використанні ОСОБА_8 , АКБ «Золоті ворота» було завдано збитків в частині зняття заборони та відчуження заставного нерухомого майна та подальшого розпорядження ним на власний розсуд, а саме: шести кімнатної квартири, загальною площею 245,3 кв. метрів, житловою площею 151,2 кв. метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , на праві приватної власності, вартістю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2017 року 1517056 (один мільйон п`ятсот сімнадцять тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп., що спричинило настання тяжких наслідків.

Вказані умисні, протиправні дії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом розслідування кваліфікуються як кримінальне правопорушення - злочин, передбачений, ч. 2 ст. 364-1 КК України, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права, незалежно від організаційно правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

24.10.2019 року ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 36,40,42,276,277,278,279 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні за ч.2 ст.364-1 КК України. Відповідно до примітки до ст.45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.

Так згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкту нерухомого майна № 01, у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у власності перебуває нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 .

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь яких осіб відчужувати це майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, яке є безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 90001517 від 30.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 шляхом заборони її розпорядження та відчуження, в тому числі іншим фізичним та юридичним особам по кримінальному провадженню № 90001517 від 30 березня 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя