ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/823/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 ,
Справа №641/2835/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернова Чугуївського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, працюючого в ТОВ «Вималь», на посаді столяра, з повною загально-середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.12.1991 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання, з застосуванням ст. 46-1 КК України на 2 роки;
- 19.08.1992 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2,3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 07.06.1995 року з Новгород-Сіверської ВК Чернігівської області (№ 32), на підставі постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.06.1995 року, з заміною покарання на виправні роботи на невідбутий строк 1 рік 16 днів, з утриманням 20 % заробітної плати;
-17.06.1996 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. ст. 42,43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 31.07.1997 року з Темнівської ВК № 100, на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 24.07.1997 року, у зв`язку з застосуванням ЗУ «Про амністію»;
- 02.06.2000 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 86,ч. 1 ст. 89, ч.2,3, ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ст. 191, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 194, ст. 208, 42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.02.2007 року з Харківської ВК № 43, на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.02.2007 року УДЗ на невідбутий строк 4 місяці 22 дні;
- 16.04.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 09.02.2017 року, у зв`язку з відбуттям строку покарання,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту затримання з 04.04.2017 року.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 04.04.2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) 09 грн.

Вироком районного суду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим, в тому числі за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_8 , 04 квітня 2017 року, близько 00 години 15 хвилин, знаходячись між будинками АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_9 , яка сиділа на лавці між вищевказаних будинків та кулаком правої руки наніс потерпілій від 4 до 8 ударів в область обличчя, спричинивши останній синці на спинці носу практично на всьому протязі з переходом на праву та ліву навколоочні ділянки, в ділянці проекції правого лобного бугра, в ділянці проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, та садна в ділянці лівого кута роту та на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої. Після цього, ОСОБА_8 вихопив з рук ОСОБА_9 мобільний телефон ТМ «Бравіс», який для потерпілої не представляє цінності, на що потерпіла вирвала його назад, та утримуючи мобільний телефон в правій руці, відштовхнула ОСОБА_8 від себе ногами. Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, зірвав з плеча ОСОБА_9 жіночу сумку-клач зі штучної шкіри, вартістю 94 грн. 00 коп., в якій знаходився жіночий гаманець, виконаний зі штучної шкіри, вартістю 87 грн. 00 коп.,банківські картки та пластикові картки від супермаркетів, візитки, які для потерпілої не представляють цінності, зв`язка ключів і флакон парфумів, об`ємом 50 мл. ТМ «Ланком Лавіабель», вартість якого не встановлена, та покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, заволодівши майном потерпілої на загальну суму 181 грн.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, застосувавши до ОСОБА_9 насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав її майно, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 181 грн. 00 коп.

Вказані дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
На вказане рішення суду обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість. Не конкретизував, які обставини чи дані про його особу були не враховані судом при постановленні вироку, доповнень до апеляційної скарги не надав.

Вирок суду першої інстанції також був оскаржений прокурором, проте до початку судового слухання прокурор, в порядку ст. 403 КПК України, відмовилася від поданої апеляційної скарги.

Іншими учасниками кримінального провадження даний вирок не оскаржувався.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду всі учасники кримінального провадження були завчасно та належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Проте в судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 доставлений не був, клопотань про перенесення слухання справи не заявляв, у зв`язку з чим та на підставі ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведений за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вказавши, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим; думку захисника - адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого та зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; відомості про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується з позитивного боку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, судом першої інстанції не встановлено, оскільки його визнання провини та каяття у вчиненому злочині, вибачення перед потерпілою - відбулось після дослідження судом всіх доказів в даному кримінальному провадженні, встановлення всіх обставин справи, а тому, носять формальний характер, з метою уникнути покарання за вчинений злочин.
Обставиною, згідно зі ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнав рецидив злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо лише в умовах його ізоляції та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тому ОСОБА_8 призначено покарання ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для зниження строку призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про призначення йому занадто суворого покарання є неконкретизованими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив злочин 04 квітня 2017 року.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, та згідно з положеннями ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04 квітня 2017 року по 26 листопада 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним звільнити засудженого ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з фактичним відбуттям покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року стосовно ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 квітня 2017 року по 26 листопада 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що повністю відбув покарання, призначене зазначеним вироком та звільнити його з-під варти.
Виконання ухвали в частині звільнення з-під варти доручити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: