УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 159/3238/18
провадження № 51-1139ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року в межах кримінального провадження № 0000993 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любитова Ковельського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
За вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі статей 71, 72 цього Кодексу за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком (Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2011 року) і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Волинський апеляційний суд ухвалою від 18 лютого 2019 року змінив вирок місцевого суду, призначив ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 3 місяці. На підставі статей 71, 72 цього Кодексу за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком (Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2011 року) і остаточно призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. В решті вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить змінити ухвалу апеляційного суду і призначити йому покарання у виді штрафу.
Верховний Суд ухвалою від 14 березня 2019 року залишив касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і надав п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 14 березня 2019 року роз`яснив йому, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.

Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу зазначену ОСОБА_4 у касаційній скарзі.

Згідно відомостей, які містяться в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, копію ухвали Верховного Суду було отримано 26 березня 2019 року за вказаною адресою.
Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до Верховного суду не надіслав.
Таким чином ОСОБА_4 не вжив ніяких заходів, щоб дізнатися про стан його касаційної скарги, зокрема, направленої йому Верховним Судом кореспонденції, що свідчить, на думку колегії суддів, про формальний підхід до подання касаційної скарги та його незацікавленість в результатах її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3