Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 705/1354/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі колегії:
Головуючої судді ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
За участю:
Секретаря судових засідань ОСОБА_4
Прокурора ОСОБА_5
Захисника ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси питання, щодо продовження строку тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 187, п.п. 4.10 ч. 2 ст. 115 КК України,
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси під головуванням судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебуває об`єднане кримінальне провадження № 1-кп/711/112/19 відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 153, п. 4, п. 10 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 187 КК України

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме : - переховуватися від суду цей ризик доводиться тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, вже тільки за таких умов може переховуватись від слідства та суду, до того ж вказана особа має не не зняті та непогашенні судимості, а відносно нього до суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001782 за ст.115 ч. 1 п.4, ст. 152 ч. 2, ст. 153 ч. 3 КК України, який на момент вчинення злочину розглянутий не був; - незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни показів останніх в судовому засіданні, для уникнення кримінальної відповідальності; - вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_7 , має не зняту на не погашену судимість, один із злочинів був вчинений під час слухання в суді іншого кримінального провадження, що свідчить про те, що будучі на волі ОСОБА_7 продовжить вчиняти тяжкі та особливо тяжкі злочини. Враховуючи вищевказане, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних вище ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, звернув увагу суду на відсутність ризиків, на які вказує прокурор, зазначив, що він необґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, справи щодо нього сфальсифіковані.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Суд зазначає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому колегія суддів вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Судом встановлено, що існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, та те, що особа раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, а саме обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, судимість в законному порядку не знята та не погашена знову обвинувачуеться у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушеннях, одним з яких є зґвалтування неповнолітньої особи поєднане із розбійним нападом, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, які відповідно до ч. 3 ст. 152 КК України карається позбавленням волі на строк до 12 років та ч. 1 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк до 7 років, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Доказів міцних соціальних зв`язків, а також стану здоров`я обвинуваченого стороною захисту не надано.

За таких обставин колегія суддів встановлює підстави для часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 50 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372,376 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 187, п.п. 4.10 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 50 днів, тобто до 06 вересня 2019 року включно.
В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.07.2019 року о 13 год.00 хв.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3