У Х В А Л А Справа № 200/18888/18

Провадження № 1-кс/932/8301/19

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчої по кримінальному провадженню № 0001128 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2018 року слідча в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у якому прохає накласти арешт на грошові кошти на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 та рахунок НОМЕР_2 ТОВ «Оліз Рітейл» (, юридична адреса: м. Дніпро, житловий масив Тополя-1, буд. 18, корпус 1, квартира 55), які відкрито в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50).

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що зареєстровано в ЄРДР за № 0001128, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, невстановлені особи на території м. Дніпра та Дніпропетровської області, під прикриттям працівників правоохоронних органів та співробітників ГУ ДФС у Дніпропетровській області, організували та здійснюють незаконне виробництво, з подальшою реалізацією, підакцизних товарів, у тому числі алкогольних напоїв, у великих обсягах з підробленими марками акцизного збору. Серед вищевказаних працівників ГУ ДФС у Дніпропетровській області, які сприяють невстановленим особам у незаконній діяльності, пов`язаної з підакцизним товаром, є заступник начальника управління - начальник відділу ПДВ Соборного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, окрім вищевказаної діяльності, також зловживаючи своїм службовим становищем, за грошову винагороду, протягом 2018-2019 рр. допомагає ОСОБА_5 реєструвати підприємства, які в подальшому набувають ознаки фіктивності та забезпечує їх діяльність з суб`єктами господарювання, у зв`язку з чим здійснюється мінімізація обов`язкових платежів, а здобуті таким чином грошові кошти переводяться у готівку та розподіляються між учасниками злочинної групи. В зазначеній протиправній схемі беруть участь наступні особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрував та придбав на ім`я підставних осіб з числа іноземців та громадян України на території Дніпропетровської області низку суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «ТД СИМПЛ» (), ТОВ «Луксор Буд» (), ТОВ «Рітейл-Трейд Дніпро» (), ТОВ «Оліз Рітейл» (), ТОВ «ЮБС Сервіс» (), ТОВ «БК-Будтехнології» (), ТОВ «Фэрум Гудс» (), ТОВ «Промстрой Технолоджі» (), ТОВ «Мартон торг» (4), ТОВ «Вет Бест» (), ТОВ «Аркада Дніпро» (), ТОВ «Термінал трейд» (), ТОВ «Руана торг» (), ТОВ «Дніпротрейдмаш» (), ТОВ «Прайд Білд» (), ТО «Флекс Трейд компані» (), ТОВ «Нова прайм» (), ТОВ «Станкор» (), ТОВ «Аванар» (), основною метою яких є приховування незаконної діяльності з мінімізації податкових зобов`язань, без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності. На розрахункові рахунки зазначених підприємств перераховуються грошові кошти у великому розмірі за начебто здійснення фінансово-господарських операцій з продажу підакцизних товарів, а також інших товарів у великих обсягах з підробленими марками акцизного збору.

Відповідно до листа ГВКЗЕ УСБУ у Дніпропетровській області, що отриманий в ході виконання окремого доручення слідчої, який повністю відповідає вимогам документу, відповідно до ст. 99 КПК України, у ТОВ «Оліз Рітейл» (, юридична адреса: м. Дніпро, житловий масив Тополя-1, буд. 18, корпус 1, квартира 55), в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) відкрито банківські рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Аналіз наявних матеріалів вказує на те, що накопичення безготівкових коштів, отриманих ТОВ «Оліз Рітейл» () в процесі ведення протиправної діяльності, здійснюється із використанням вказаних вище банківських розрахункових рахунків. Таким чином, в ході розслідування отримано сукупність підстав та розумних підозр вважати, що безготівкові грошові кошти, наявні на вищевказаних розрахункових рахунках ТОВ «Оліз Рітейл» (), набуті кримінально протиправним шляхом та отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, якою встановлено вимоги до речових доказів. З метою запобігання можливості приховування, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках вищевказаного підприємства, звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій прохала клопотання розглянути за її відсутності, клопотання підтримала, прохала задовольнити.

Представники ТОВ «Оліз Рітейл», АТ КБ «ПриватБанк» про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв не надали.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Так, постановою слідчої від 02 вересня 2019 року, грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Оліз Рітейл» в АТ КБ «ПриватБанк» визнано речовими доказами по кримінальному провадженню. Фабула ч. 2 ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, якщо таке зловживання спричинило настання тяжких наслідків, в тому числі державним інтересам. Згідно із вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно із вимогами ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчої про арешт майна та доданих до клопотання документів, приходжу до висновку, що слідчою доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства. Тому, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на грошові кошти на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ТОВ «Оліз Рітейл», які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Покладення обов`язку на службових осіб та працівників банку вчиняти дії, пов`язані із наданням інформації про залишок коштів на рахунках, тобто пов`язані із розкриттям банківської таємниці, не відповідає завданням арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, а є по суті тимчасовим доступом до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, тобто іншим окремим заходом забезпечення кримінального провадження. Тому, орган досудового розслідування, у разі виникнення потреби стосовно отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав, може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0001128 задовольнити.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню, а саме: на грошові кошти на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ТОВ «Оліз Рітейл» (, юридична адреса: м. Дніпро, житловий масив Тополя-1, буд. 18, корпус 1, квартира 55), які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, фактична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Зупинити видаткові операції по зазначених рахунках, за винятком видаткових операцій, що пов`язані із перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або до державних цільових фондів, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, видатків, що пов`язані із виплатою заробітної плати.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1