ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного судум. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 192/1798/19 (пр. № 1-кп/201/1106/2019), відомості про яке 09 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 13 грудня 2016 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням десяти відсотків у дохід держави; 01 червня 2017 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді одного року одного місяця обмеження волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, який вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року був скасований і призначено покарання за ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді арешту на строк два місяці двадцять сім днів, звільненого 10 вересня 2018 року за відбуттям строку покарання; 30 вересня 2019 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 08 серпня 2019 року близько 19.00 години, знаходячись біля будинку № 21 по вул. Робоча в смт. Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, керуючись раптово виниклим умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються таємними для оточуючих, протиправно заволодів моторолером «MX-150V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить та знаходився у фактичному володінні ОСОБА_5 , та не заводячи двигуна, за допомогою м`язової сили привів вказаний моторолер в рух, після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, попрямувавши з ним по вулицям Садова та Дружби в смт. Новопокровка, у напрямку с. Павлівка, Солонянського району Дніпропетровської області.

Тим самим, обвинувачений ОСОБА_4 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, ринкова вартість якого складає 4 830 гривень 63 копійок, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 05 вересня 2019 року близько 11.00 години, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов на територію подвір`я домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , де шляхом відкриття вікна проник в приміщення житлового будинку, звідки таємно повторно викрав цифрову фотокамеру «NIKON-D3200», серійний номер НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , вартість якої складає 9021 гривня 38 копійок, після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

3. Продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_4 05 вересня 2019 року близько 11.10 години, маючи умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження навісного замка дверей проник в приміщення господарської будівлі, звідки повторно незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом «HONDA AF 24 ТАКТ», рама № НОМЕР_3 , який належить та знаходився у фактичному володінні ОСОБА_6 , ринкова вартість якого складає 13473 гривні 76 копійок, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 22495 гривень 14 копійок, після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України;

-у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України, виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількості епізодів злочинної діяльності, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, однак, в той же час, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований і не має постійного доходу, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям або застосування до останнього положень ст. 69 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових злочинів, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності. Крім того, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого та його відношення до вчиненого, суд вважає за необхідне не застосовувати обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 30 вересня 2019 року був засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців, при цьому, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у цьому кримінальному проваджені до винесення зазначеного вироку суду, однак, зважаючи на те, що судом у цьому кримінальному провадженні зроблені висновки про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, а попереднім вироком суду останньому призначено покарання з іспитовим строком, суд вважає за необхідне при призначенні покарання не застосовувати положення ч. 4 ст. 70 КК України і не враховувати вказаний вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, визначивши його самостійне виконання.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року виконувати самостійно.

Речові докази моторолер «MX-150V», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мопед «Honda AF 24 TAKT», рама № НОМЕР_3 ; фотокамера «NIKON-D3200», серійний номер НОМЕР_2 залишити за належністю їх власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у цьому кримінальному провадженні у розмірі 1570,08 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1