У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0003820 від 13.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин. У листопаді 2019 року в ОСОБА_4 проник до приміщення торгового залу магазину «Vintage» (вул. Коновальця, 100, у м. Івано-Франківську), звідки таємно викрав ноутбук марки «ASUS, в корпусі чорного кольору, вартістю 15000 грн та грошові кошти в сумі 13515 грн, які належать потерпілому ОСОБА_5 , та покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 28515 грн.

13 листопада 2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.11.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення затримання ОСОБА_4 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було проведено обшук, затриманого ОСОБА_4 під час якого було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 3 913 грн., 3 купюри номіналом по 500 грн., 6 купюр номіналом по 200 грн., 11 купюр номіналом по 100 грн., 1 купюр номіналом 50 грн., 1 купюра номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 2 купюри номіналом по 5 грн., 3 купюри номіналом по 1 грн.; балонова курточка темно синього кольору, із замком на блискавці; мастерка чорного кольору із капішоном з написом «Jack Wolfskin»; резиновий браслет світло синього та жовтого кольорів; блайзер сірого кольору; взуття марки «adidas» чорного кольору.

13 листопада 2019 року вищевказані речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що воно могло бути одержане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, крім цього є підстави вважати, що воно зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначеним майном та грошовими коштами користувався та розпоряджався підозрюваний, оскільки вони були безпосередньо вилучені під час обшуку затриманої особи.

Враховуючи вище наведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі, щодо накладення арешту не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Майно на яке слідчий просить накласти арешт вилучено 13 листопада 2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

Вищевказані речі постановою слідчого від 13 листопада 2019 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки, на думку слідчого, вказані майно могло бути одержане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а також, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та могло бути використано як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 13.11.2019 року в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3 913 грн.: 3 купюри номіналом по 500 грн., 6 купюр номіналом по 200 грн., 11 купюр номіналом по 100 грн., 1 купюр номіналом 50 грн., 1 купюра номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 2 купюри номіналом по 5 грн., 3 купюри номіналом по 1 грн.; балонова курточка темно синього кольору, із замком на блискавці; мастерка чорного кольору із капішоном з написом «Jack Wolfskin»; резиновий браслет світло синього та жовтого кольорів; блайзер сірого кольору; взуття марки «adidas» чорного кольору, до його скасування у встановленому законом порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1