Кримінальне провадження № 629/2932/19
Номер провадження 1-кп/629/399/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, учня 10 класу ЗОШ № 1 м. Лозова Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

07.04.2019 року о 23 годині 17 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу банку «Райффайзен Банк Аваль», розташованого по вул. М. Грушевського, 4 в м. Лозова Харківської області, та маючи умисел на скоєння хуліганських дій, розуміючи, що знаходиться в громадському місці, діючи з прямим умислом, з мотиву явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні та загальновизнані правила поведінки і моральності, зухвало, утримуючи в руках камінь, став наносити удари по екрану банкомату банку «Райффайзен Банк Аваль», пошкодивши його таким чином, після чого умисно кинув камінь у вікно вказаного банку, що призвело до розбиття скла. В результаті вищевказаних злочинних дій, неповнолітнім ОСОБА_5 банку «Райффайзен банк Аваль» була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 11707 грн. 78 коп.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 07.04.2019 року приблизно о 23:17 год., знаходячись поблизу банку «Райффайзен Банк Аваль», розташованого по вул. М. Грушевського, 4 в м. Лозова Харківської області, за вищевказаних обставин, утримуючи в руках камінь, став наносити удари по екрану банкомату банку «Райффайзен Банк Аваль», після чого кинув камінь у вікно банку. Щиро каявся, засуджував свою поведінку, висловлював жаль з приводу вчиненого, приніс вибачення потерпілому, розумів, що знаходиться в громадському місці, інші особи, які знаходилися на вулиці, йому робили зауваження, просили припинити дії, на зауваження не реагував, пояснив, що вчинення злочину було обумовлено знаходженням в стані алкогольного сп`яніння, вказав, що змінив свою поведінку, зробив висновки.
В судовому засіданні захисником неповнолітнього обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого на підставі ст. 105 КК України примусових заходів виховного характеру у виді застереження, щодо якого від учасників судового розгляду заперечень не надійшло.

Прокурор в судовому засіданні, просила визнати неповнолітнього ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 296 КК України, та звільнити від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:

-показами в судовому засіданні представника потерпілого, який показав, що у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого 07.04.2019 року о 23:17 год. Райффайзен банк Аваль було завдано матеріальний збиток, у зв`язку з пошкодженням екрану банкомату банку «Райффайзен Банк Аваль» та вікна приміщення банку.

-протоколом відеозапису з камер спостереження № 3731 від 18.04.2019 року, з DVD-R диском з відеозаписом від 07.04.2019 року, згідно якого о 23:17:03 год. до банкомату, який розташований по вул. Грушевського, 4 в м. Лозова Харківської області підходить хлопець, одягнений в куртку блакитного синього кольору; 23:17:03 вказаний хлопець, тримаючи в руці предмет, наносить 4 удари по екрану банкомату, після чого йде від банкомату.

- протоколом огляду місця події від 08.04.2019 року з фототаблицею до нього, ділянки місцевості, що знаходиться біля центрального входу до банку «Райффайзен банк Аваль», розташованого за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. М.Грушевського, буд. 4, де виявлено пошкодження екрану банкомату вказаного банку, а також пошкодження вікна у вигляді часткового розбиття скла.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , показала, що буде приділяти більше уваги вихованню свого сина.

Прокурор відмовилась від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 безпосередньо судом в судовому засіданні. Сторона захисту також не просила допитати перед судом вищевказаних свідків обвинувачення, не наполягала на їх допиті, що було з`ясовано судом в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, забезпечивши право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів, суд прийняв відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 безпосередньо судом.

Дії неповнолітнього ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний неповнолітнім ОСОБА_5 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Санкцією ч. 1 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф; громадські роботи; виправні роботи; арешт; позбавлення волі на певний строк.
Штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення /ч. 1 ст. 99 КК України/.
Арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб /ст. 101 КК України/.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є неповнолітнім, на момент постановлення вироку не досяг 16 років, навчається, самостійного доходу не має, раніше не судимий, перебуває обліку лікаря психіатра з діагнозом порушення форми поведінки в підлітковому віці, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 388 від 26.06.2019 року на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі соціалізованого розладу поведінки, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 виявляє ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, навчається у 10 (з) класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Лозова Харківської області, характеризується задовільно, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26.04.2019 року та характеристики з місця навчання виховується в багатодітній родині яка складається з 4 осіб, сім`я проживає у власному будинку, взаємовідносини в родині доброзичливі, мати намагається приділяти увагу вихованню та навчанню дітей, піклується про стан здоров`я. Неповнолітній ОСОБА_5 щиро каявся, засуджував свою поведінку, висловлював жаль з приводу вчиненого, приніс вибачення потерпілому, вказав, що змінив свою поведінку, зробив висновки.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно роз`яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає доцільним застосувати до обвинуваченого соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

При вирішенні питання щодо призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує вищевказані вимоги закону, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що він на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом порушення форми поведінки в підлітковому віці, навчається, щиро каявся, засуджував свою поведінку, висловлював жаль з приводу вчиненого, приніс вибачення потерпілому, вказав, що змінив свою поведінку, зробив висновки, має постійне місце проживання, виховується в багатодітній родині яка складається з 4 осіб, сім`я проживає у власному будинку, взаємовідносини в родині доброзичливі, мати намагається приділяти увагу вихованню та навчанню дітей, піклується про стан здоров`я, його характеристику, враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого орган пробації вважає доцільним застосувати до обвинуваченого соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, пояснення законного представника обвинуваченого, думку прокурора, який вважав за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, пояснення представника потерпілого, а також фактичні обставини справи, таким чином суд доходить висновку, що неповнолітній обвинувачений на час постановлення вироку не потребує призначення йому покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до нього ч. 1 ст. 105 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, застосувати до ОСОБА_5 заходи виховного характеру у виді застереження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено. Витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 296 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, без визначення його виду, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Речовий доказ: диск з відеозаписом з камер спостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1