КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3893/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «ЛЦ «АВАНГАРД», ТОВ «ДЕЛЬТА-ФРУКТ», ТОВ «БРОКЕР ПРАЙМ», ТОВ «МТК-1», ТОВ «УКРЛОГІСТ», ТОВ «МЕГАРА ЮА», ТОВ «БІГБАН», ТОВ «ФЕМЕЛІФРУКТ», адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «ЛЦ «АВАНГАРД», ТОВ «ДЕЛЬТА-ФРУКТ», ТОВ «БРОКЕР ПРАЙМ», ТОВ «МТК-1», ТОВ «УКРЛОГІСТ», ТОВ «МЕГАРА ЮА», ТОВ «БІГБАН», ТОВ «ФЕМЕЛІФРУКТ», адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 поновлено процесуальний строк для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна і задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на речі/предмети, які були вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/22507/19 від 05.06.2019, за адресою: м. Одеса, вул. Банківська буд. 185; вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21158/19 від 24.05.2019 за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська, буд. 18; вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21144/19 від 24.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 ; вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21124/19 від 24.05.2019 за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 3-5, офіси 72, 73; вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21150/19 від 24.05.2019 за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «ЛЦ «АВАНГАРД», ТОВ «ДЕЛЬТА-ФРУКТ», ТОВ «БРОКЕР ПРАЙМ», ТОВ «МТК-1», ТОВ «УКРЛОГІСТ», ТОВ «МЕГАРА ЮА», ТОВ «БІГБАН», ТОВ «ФЕМЕЛІФРУКТ», адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення прокурором строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. Вказує про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України та додає про невмотивованість постанови слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами.
Також адвокат звертає увагу суду на те, що відповідно до ухвал слідчого судді стосовно надання дозволів на проведення обшуків, у даному кримінальному провадженні, дозвіл на відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, яка відноситься до електронних інформаційних систем, печаток і факсиміле, не надавався. Стверджує про порушення норм кримінального процесуального закону особами, які проводили обшук та додає, що обшук мав проводити виключно прокурор ОСОБА_6 .
У підсумку апелянт зазначає про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні прокурора. Додає, що матеріали клопотання не завірені належним чином, а ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтовано.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження №0000106, відомості про яке 17.12.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
11.06.2019 прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на речі/предмети, які були вилучені у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/22507/19 від 05.06.2019, за адресами: м. Одеса, вул. Банківська буд. 185; у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21158/19 від 24.05.2019 за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська, буд. 18; у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва №761/21144/19 від 24.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 ; у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №761/21124/19 від 24.05.2019 за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 3-5, офіси 72, 73, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, задоволено.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про доведеність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з огляду на наступні обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що в період 2017-2018 років невстановленою групою осіб внаслідок здійснення господарської діяльності із ввезення на митну територію України фруктів (бананів) та подальшої їх реалізації, із використання підконтрольних суб`єктів господарювання зокрема: ТОВ «Сіторс» (код 40836147) (попередня назва «Фруталіна»), ТОВ «Дельфа-Фрукт» (код 41439576), ТОВ «Мегара ЮА» (код 41428061), ТОВ «Консалтинг-Трейд-Компані» (код 40028110), ТОВ «Укрлогіст» (код 39311764), TOB «МТК-1» (код 40926099), ТОВ «ЛЦ «Авангард» (код 39311460), ТОВ «Брокер Прайм» (код 39459389), ТОВ «Бігбан» (код 39459389), ТОВ «Линдора» (код 41446096), ТОВ «Фемеліфрукт» (код 42414620), ТОВ «Красттон» (код 40240173), ТОВ «Прокаріс» (код 40240063), ТОВ «Екзотік Фрукт» (код 40390781), ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах.
Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, прокурором до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про визначення слідчої грипи від 20.05.2019, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 05.06.2019, протокол обшуку від 07.06.2019, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 24.05.2019, протокол обшуку від 07.06.2019, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 24.05.2019, протокол обшуку від 07.06.2019, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 24.05.2019, протокол обшуку від 07.06.2019, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 24.05.2019, протокол обшуку від 07.06.2019.
Наведені документи, на переконання ініціатора клопотання, містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки долучені до клопотання прокурора матеріали не містять фактів тих обставин, на які послався ініціатор клопотання, а є документами про вчинення певних процесуальних та слідчих дій, з яких не вбачається, що існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як того вимагають положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.

З доданих до клопотання матеріалів взагалі не вбачається, що було вчинено будь-яке правопорушення, а товариства з ознаками фіктивності взагалі зареєстровані та мали господарські відносини з будь-ким.
Крім того, визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Також знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги з приводу надання органом досудового розслідування копій документів, які не завірені належним чином.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведених порушень КПК України, є передчасними, а тому не заслуговують на увагу у даному судовому засіданні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ініціатором клопотання не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускають у цьому випадку застосування таких заходів. Проте слідчий суддя на це уваги не звернув та постановив рішення про арешт майна, яке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «ЛЦ «АВАНГАРД», ТОВ «ДЕЛЬТА-ФРУКТ», ТОВ «БРОКЕР ПРАЙМ», ТОВ «МТК-1», ТОВ «УКРЛОГІСТ», ТОВ «МЕГАРА ЮА», ТОВ «БІГБАН», ТОВ «ФЕМЕЛІФРУКТ», адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4