Справа № 171/1611/19
В И Р О К
Іменем України
10 жовтня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 24.07.2019 року за № 0000645 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетреба, Рокітнівського району Рівненської області, громадянина України, українця, маючого повну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.07.2010 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 09.11.2013 на підставі ст. 81 КК України згідно ухвали Синельниківського міського районного суду від 01.11.2013 року з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області з невідбутим строком 11 місяців 20 днів; 02.06.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2010 року до відбуття 4 роки 3 місяці. Звільнений умовно достроково 25.05.2018 року на підставі ст. 81 КК України з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області з невідбутим строком 11 місяців 19 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 17.07.2019 року, приблизно о 11.00 годині, перебував поблизу території дачної ділянки АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де побачив металеві вироби, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на частково огороджену територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів викрав металевий профіль (огорожу паркану) в кількості 3 шт, загальною довжиною 12 м, вартістю 560,01 гривень, який знаходився біля господарської будівлі вищевказаної території, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 560,01 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 18.07.2019 року, приблизно о 06.00 годині, перебував у приміщенні під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_3 , де під сходами побачив велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_3 велосипед марки «України» вартістю 1724,89 гривні, що належить ОСОБА_6 , обернувши викрадене на свою користь, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1724,80 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно вчинив викрадення зазначеного майна,злочин вчинив у звязку з тяжким майновим станом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, злочини передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 має повну середню освіту, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання скарги на його адресу не надходили, на обліку у лікаря-нарколога у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, не працює, у шлюбі не перебуває.
Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Запобіжний захід у вигдялі домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя -