КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Соломянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ), а також приміщення АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_2 ).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року в частині арешту нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт вказаної частини майна відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування необхідності застосування такого втручання в права власності товариства.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, необхідності залишення її без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

17.09.2018 року слідчий СВ Соломянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, зокрема нежитлового приміщення №126А секції 1 по вул. Ямській, 35/34 у м. Києві, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При постановленні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні органу досудового розслідування правові підстави для арешту майна, у зв`язку з чим слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України, а відтак доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного рішення не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Соломянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на нежитлові приміщення, зокрема АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_2 ), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ» адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5837/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1