Справа № 542/417/17
Кримінальне провадження № 1-кп/542/90/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
09 березня 2017 року близько 21:00 год. в будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який прийшов з метою випити спиртного, виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 схватив сокиру, умисно наніс удар лезом сокири в область обличчя ОСОБА_5 зліва. В результаті ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 23.03.2017 року завдав ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рублена рана в області обличчя зліва, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».
Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні в пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав частково. Пояснив, що дійсно він 09.03.2017 року близько 21-00 год., перебував у себе вдома один. Потім почув , що хтось стукає у вікно. Підійшовши до дверей, спитав хто там , по голосу зрозумів, що до нього прийшов ОСОБА_5 , який проживає по-сусідству і з яким у нього в останній час неприязні відносини. ОСОБА_4 сказав , що не хоче його бачити, а ОСОБА_5 , вибивши двері, забіг до кімнати, в ході суперечки з ОСОБА_5 наніс останньому удар сокирою зверху до низу в ліву частину обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження. Причиною побиття називає конфлікт який виник незадовго до вказаних подій . Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не визнав, проти відшкодування витрат на правову допомогу заперечує. Вважає, що вчинив протиправно.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 09 березня 2017 року в будинку ОСОБА_4 між ним та обвинуваченим сталася сварка, в ході якої обвинуваченим ОСОБА_4 сокирою йому було нанесено тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, у зв`язку з чим він поніс витрати на лікування для придбання ліків та лікарських засобів на загальну суму 968 грн. 25 коп.. Також йому завдано злочинними діями обвинуваченого моральну шкоду, яка полягає у постійному психологічному напруженні, втраті сну, погіршенні самопочуття, постійні головні болі, порушення звичного нормального ритму життя, яку він оцінює в 10000 грн. Крім того він поніс витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., що підтверджується квитанцією, доданою до матеріалів справи. Просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав позовні вимоги потерпілого.
Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинення злочину;

- протоколом огляду від 09.03.2017 року , за участю ОСОБА_4 та фото таблицями до нього від 09.03.2017 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та фототаблицями до нього від 20.03.2017 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 з фототаблицями від 24.03.2017 року;

- висновком експерта № 53 від 20.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження, у вигляді: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рублена рана в області обличчя зліва, які утворились одномиттєво в результаті дії предмета, яким могло бути лезо сокири, яка надана на дослідження, чи схожий за характеристикою предмет, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я»;

- висновком експерта № 54(додаткова) від 24.03.2017 року , згідно якого у протоколі допиту потерпілого від 24.03.2017 року та в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.03.2017 року ОСОБА_4 вказав на локалізацію, механізм та кількість нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що не протирічить об`єктивним судово-медичним даним, виявленим в процесі проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.1).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.
У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, підготовленої начальником Новосанжарського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_8 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, особистість ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства (а.с. 88-91).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані, які характеризують його особу, викладені вище, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання цивільного позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого, суд приходить до висновку про його часткове задоволення у зв`язку з наступним.
Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин щодо потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому були завдані тілесні ушкодження у вигляді закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рублена рана в області обличчя зліва, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий отримав фізичний біль, а також зазнав душевних страждань. За таких обставин, суд вважає, що потерпілому необхідно відшкодувати матеріальну шкоду в повному обсязі. При вирішенні судом питання про розмір моральної шкоди бере до уваги характер злочину, глибину фізичних та душевних страждань, а також обставини заподіяння тілесних ушкоджень. Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та зваженості, суд приходить до висновку, що достатньою сумою у відшкодування моральної шкоди буде 2 тис.грн., яку необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Що стосується стягнення з обвинуваченого 500 грн. за надання правової допомоги, суд вказує наступне.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать, крім інших, витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст.ст. 120, 124 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 понесені ним витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_9 в загальному розмірі 500,00 грн., які документально підтверджуються договором № 132 від 25.10.2017 року про надання юридичних послуг (а.с. 39), ордером ПТ № 032288 від 26.10.2018 року (а.с. 38), які суд вважає належними та допустимими доказами і приймає до уваги при ухваленні даного вироку.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.373, 374, 376, КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :
- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 968 грн. 25 коп.;
- моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.;
- в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 500 (п`ятсот) грн.
В іншій частині цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази сокира з РБК схожою на кров, простилка з РБК схожою на кров, які передані до кімнати зберігання речових доказів Новосанжарського ВП, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1