Справа № 583/2736/18
Провадження № 1-кп/591/230/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Суми

Колегія суддів Зарічного районного суду м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження № 0000284 від 08.05.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальське, Охтирського р-ну, Сумської обл., громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме 06.04.2017 був засуджений Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

за ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:

08.05.2018, близько 02:30 год., ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Київська в м. Охтирка, Сумської області, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, зі свого мобільного телефону здійснив виклик автомобіля служби таксі «СМС-Таксі» до місця свого перебування у напрямку с. Лантратівка Охтирського району Сумської області.

На вказаний виклик, о 02:41 год., прибув водій ОСОБА_8 на легковому автомобілі «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .

Із метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_10 сів на заднє сидіння вказаного автомобіля та попросив водія рухатися в напрямку с. Лантратівка, Охтирського району. Під час руху по автошляху «Охтирка-Зіньків», в районі розмежування дороги в напрямку с. Лантратівка, ОСОБА_10 під приводом необхідності справляння природних потреб попросив ОСОБА_8 зупинити автомобіль на узбіччі дороги.

Після зупинки автомобіля, ОСОБА_10 , з метою незаконного заволодіння автомобілем та майном, що знаходиться в салоні зазначеного автомобіля, а також з метою протиправного заподіянні смерті потерпілого ОСОБА_8 , з корисних мотивів, дістав з рюкзака кухонний ніж та перебуваючи в позиції позаду водія на пасажирському сидінні автомобіля, своєю лівою рукою схопив потерпілого ОСОБА_8 за голову, та ножем, який був у нього в правій руці, зліва направо здійснив поріз шиї розміром 15.0х1.0х1.0 см. та різану рану пальців правої руки розміром 1.0х0.3х0.3 см., чим завдав ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у вигляді обширної різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням м`язів, різаної рани пальцевих фалангів ІІІ-ІV пальців правої кисті.

Однак, після небезпечного для життя та здоров`я потерпілого насильства та після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 залишився живий, зумів залишити салон автомобіля та втекти від ОСОБА_10 , заховавшись в придорожних чагарниках, внаслідок чого ОСОБА_10 не зміг досягти своєї мети позбавлення ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Усунувши перешкоду в заволодінні транспортним засобом у вигляді водія ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію корисливих намірів, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, не маючи права на користування автомобілем, сів за кермо легкового автомобіля «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , та почав рухатись у бік с. Мала Павлівка, Охтирського району, чим у такий спосіб незаконно заволодів зазначеним транспортним засобом та спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 37337,20 грн.

Продовжуючи злочинні діх, ОСОБА_11 , 08.05.2018, приблизно о 04:15 год., перебуваючи в салоні легкового автомобіля «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , здійснив його огляд, знайшов смартфон Xiaomi Redmi 4 та два мобільні телефони, а саме Nokia 6300 та Nokia 230, після чого, діючи повторно, таємно викрав зазначені мобільні телефони, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3540 грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину при зазначених обставинах визнав частково та пояснив, що дійсно в той день він був в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м. Охтирка зі свого мобільного телефону викликав таксі, щоб поїхати в с. Лантратівка. Грошей у нього не було і він планував обманути водія, вийшовши з автомобіля не розрахувавшись. За викликом приїхав потерпілий, як пізніше з`ясувалося це був ОСОБА_8 , та вони поїхали в сторону с. Лантратівка, він сів на заднє сидіння автомобіля. По дорозі він вирішив заволодіти автомобілем, з цією метою він попрохав водія зупинити автомобіль під приводом необхідності справити природні потреби. Після того як автомобіль зупинився він дістав з рюкзака кухонний ніж та нічого не кажучи підніс його на відстань близько 10 см. до шиї водія, він хотів лише налякати водія і не мав наміру спричиняти йому тілесні ушкодження. Однак водій, побачивши ніж, повернувся в його сторону, після чого він рефлекторно махнув рукою та випадково порізав потерпілого. ОСОБА_8 вибіг з автомобілю, відбіг від нього та стояв і він вирішив підійти до нього щоб спитати, чи все добре в потерпілого, однак останній почав відмахуватися сумкою після чого він сів в автомобіль та поїхав. Пізніше він забрав з автомобіля 1 мобільний телефон.

Тобто фактично ОСОБА_10 заперечив наявність у нього умислу на вбивство на наявність умислу на заподіяння тілесних ушкоджень.

Незважаючи на такі пояснення обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину при зазначених обставинах підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що в ніч з 07 на 08.05.2018 працював водієм таксі, в нічний час отримав замовлення від диспетчера до с. Лантратівка. Забрав він ОСОБА_10 на вул. Київська в м. Охтирка, останній сів в автомобілі на заднє сидіння. Не доїжджаючи приблизно 3-4 км. до села ОСОБА_10 попрохав зупинитися, щоб справити природні потреби. Після зупинки він почув як йому одразу по горлу провели гострим предметом, торкнувся рукою, там була кров. До того, як йому ножем ОСОБА_10 провів по шиї, він ножа не бачив. Він вибіг з автомобілю та почав тікати. Коли він виліз автомобіля там залишився його смартфон і два мобільні телефони, смартфон лежав в бардачку а 2 мобільні телефони лежали між сидіннями. Коли тікав то впав, а коли піднявся, до нього підбіг ОСОБА_10 , останній був агресивно налаштований, в руках у нього щось було, можливо ніж. Він сумкою відмахувався від ОСОБА_10 , щоб останній не вдарив його ножем, потім побіг в кущі, після чого ОСОБА_10 припинив переслідувати його.

Потерпіла ОСОБА_9 підтвердила в судовому засіданні, що вона є власником автомобіля «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , очевидцем вчинення злочинів вона не була.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали аналогічні покази, пояснили, що є працівниками поліції, в той день знаходилися на чергуванні разом. Вони отримали повідомлення про те, що по дорозі з м. Зіньків в сторону м. Охтирка знаходиться закривавлений чоловік. Виїхавши на місце вони зустріли особу, як з`ясувалося це був ОСОБА_8 , він був поранений, дав орієнтування на нападника та викрадений автомобіль, потерпілий сказав, що нападник на автомобілі потерпілого поїхав в сторону с. Мала Павлівка, вони викликали швидку, передали потерпілого лікарям а самі поїхали шукати крадія. Перебуваючи в с. Мала Павлівка вони побачили автомобіль схожий на викрадений, водій вказаного автомобіля на їх вимогу не зупинився, вони його переслідували близько 10 - 15 хвилин. Потім переслідуваний автомобіль зупинився, з нього виліз водій та почав тікати, вони за ним погналися, бігли приблизно 500 1000 метрів, після чого наздогнали та затримали особу. Як пізніше з`ясувалося водієм виявився ОСОБА_10 .

Пояснення працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про затримання особи підтверджуються відеозаписами нагрудних камер працівників поліції (т.2 а.п. 135).

Та обставина, що саме ОСОБА_10 вчинив злочини, також підтверджується протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.п.222-224), з якого вбачається що потерпілий вказав на ОСОБА_10 як на особу, яка вчинила злочин.

З висновку судово-медичної експертизи (т.1 а.п.232-233) вбачається, що потерпілому ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження, зазначені в обвинуваченні, встановити яким було розміщення потерпілого та нападника в момент отримання тілесних ушкоджень не представилось можливим.

Під час проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_10 (т.1 а.п.235-242, т.2 а.п. 139) останній частково продемонстрував механізм вчинення злочину, зокрема вказав місце, де він сидів в автомобілі та показав, що тримав у руці ніж.

Вартість викраденого у потерпілих майна підтверджується висновками товарознавчих експертиз (т.2 а.п. 24-28, 49-51).

Факт перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується медичними довідками (т.2 а.п.65-66).

Крім того вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами: протоколами огляду місця події від 08.05.2018 (т.1 а.п.185-191, 209-210, 219, т. 2 а.п. 136-137), протоколом обшуку від 08.05.2018 (т.1 а.п.192-199, т.2 а.п.138) та протоколом огляду предметів (т.1 а.п.211-212), якими зокрема зафіксовано місце розташування автомобіля «Mersedes Benz 200D», державний номер НОМЕР_1 , наявність на ньому нашарувань речовини бурого кольору та наявність в ньому ножа, наявність інших предметів, також під час огляду автомобіля в ньому не було виявлено мобільних телефонів, зазначених потерпілим; висновками експертиз (т.2 а.п.4-21) під час проведення яких досліджувалася кров ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а також наявність та належність на вилучених під час проведення обшуку та огляду об`єктах крові.

До пояснень ОСОБА_10 в частині, що він хотів ножем тільки налякати потерпілого, а потерпілий злякався і випадково порізався, до зазначеного вище протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 в цій частині а також до висновку судово-медичної експертизи (т.2 а.п.1), з якої вбачається, що механізм тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , може відповідати механізму, продемонстрованому ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту, суд відноситься критично та вважає, що такі покази обвинуваченого спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами з наступних підстав.

Так, будучи неодноразово допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 чітко пояснив, що нападник одразу почав різати йому шию, ніж він побачив тільки після того як почув, що по шиї тече кров та відчув тілесне ушкодження, пальці міг порізати рефлекторно захищаючись від ножа, але точно не пам`ятає, до нанесення йому тілесних ушкоджень нападник нічого не казав, підстави недовіряти таким показам у суду відсутні. Такі покази потерпілого повністю спростовують позицію обвинуваченого щодо механізму завдання тілесних ушкоджень.

Та обставина, що ОСОБА_10 ножем здійснив поріз шиї потерпілого, яка є життєво важливим органом, свідчить про те, що він мав умисел на вбивство потерпілого, так як не міг не розуміти, що таким чином можливо позбавити життя особу.

Те, що ОСОБА_10 не зміг довести вбивство до кінця з причин, що не залежали від його волі, пояснюється тим, що йому не вдалося шляхом порізу шиї одразу позбавити життя потерпілого ОСОБА_8 , останній почав робити супротив, виліз з автомобіля та почав захищатися сумкою від ОСОБА_10 , після чого забіг в кущі та сховався.

Наявність умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом у ОСОБА_10 ще до того, як він сів у автомобіль, підтверджують ті обставини, що він сів у автомобіль без наявності відповідних коштів розрахуватися, мав при собі ніж, сів на заднє сидіння позаду водія, в подальшому діяв чітко і цілеспрямовано.

Також суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_10 в частині, що він викрав лише один мобільний телефон. Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в автомобілі на момент його заволодіння залишалися один смартфон і два мобільні телефони, які фактично не були десь заховані, а лежали на видному місці, а саме два мобільних телефони лежали між сидіннями а смартфон лежав в бардачку, підстави не довіряти показам потерпілого у суду відсутні. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_10 на час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому може і не пам`ятати кількість та обсяг викраденого майна. Крім того після заволодіння автомобілем певний час мав можливість розпорядитися телефонами, зокрема продати або викинути, також мобільні телефони могли випасти у нього коли тікав від працівників поліції. Цим і може пояснюватись відсутність мобільних телефонів у ОСОБА_10 під час його затримання та їх відсутність в автомобілі на час огляду працівниками поліції.

Таким чином суд вважає, що дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі; за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно; за ч.3 ст. 289 КК України, оскільки він повторно, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні ОСОБА_10 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_10 характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним призначити ОСОБА_10 основне покарання за всіма інкримінованими злочинами у виді позбавлення волі, а за ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч.3 ст. 289 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, визначивши остаточне покарання за цим вироком згідно з вимогами ч.1 ст. 70 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком, так як таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, зарахувавши у строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення.

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення майнової шкоди в розмірі 10000 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_8 позов підтримав.

Обвинувачений позов не визнав.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду. Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_8 була заподіяна майнова шкода в розмірі 3540 грн., пов`язана з викраденням майна, доказів отримання майнової шкоди в більшому розмірі потерпілим не надано, а тому позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 3540 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди суд вважає, що потерпілому ОСОБА_8 дійсно була заподіяна моральна шкода, останній зазнав моральних страждань в зв`язку з ушкодженням здоров`я, посяганням на його життя, з врахуванням всіх обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, становить 50000 грн.

Крім того згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 11.05.2018 року на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000284 рід час проведення обшуку 08.05.2018.

Суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст. 174 КПК України скасувати накладений арешт, оскільки частина майна не належить ОСОБА_10 , а належне йому майно не має матеріальної цінності.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100 та 124 КПК України.

Підстави для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 відсутні, оскільки останній засуджений до покарання у виді позбавлення волі, може ухилитися від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Визнати винним ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання за цим вироком ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією майна.

До покарання, призначеного за цим вироком, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 06.04.2017 і остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 11 вересня 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили але не більш ніж до 09 листопада 2019 року.

Зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 08.05.2018 по 10.09.2019 включно у строк відбуття покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 3540 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави в розмірі 2574 грн.

Скасувати арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 11.05.2018 року на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000284 під час проведення обшуку 08.05.2018.

Речові докази після набрання вироком законної сили: змив речовини бурого кольору з поверхні лівого переднього крила автомобіля, фрагменти слідів пальців рук, мікрочастинки із сидінь салону, кухонний ніж та змиви із керма автомобіля знищити; рюкзак матерчатий з ключами на зв`язці, квиток за 02.05.2018 та дерев`яний хрестик повернути власнику ОСОБА_10 ; футболку чорного кольору, джинси голубого кольору, сумку, мобільний телефон Xiaomi Redmi 4, руків`я від коробки передач автомобіля, захисне скло від мобільного телефону та флеш-накопичувач - повернути потерпілому ОСОБА_8 ; гаманець темно-коричневого кольору із грошовими коштами в сумі 226 грн., навігатор, спеціальний знак «Фішка ТАКСІ», автомобіль «Mersedes Benz 200D» - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 .

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_14

ОСОБА_3