Справа № 589/2547/18
Провадження № 1-кп/589/209/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16 травня 2018 року близько 22.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки з останньою, вхопив ОСОБА_6 правою рукою за шию та продовжуючи тримати рукою шию, вдарив голову останньої об жердину дерев`яного паркану, що знаходився позаду потерпілої на відстані біля 50 см. Після чого ще деякий час здавлював шию ОСОБА_6 кістю правої руки. В результаті вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинних дій потерпілій ОСОБА_6 спричинено забій потиличної ділянки голови, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, погодився з тими обставини, що в результаті його дій потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, однак зазначив, що механізм нанесення ушкодження був інший. При цьому обвинувачений пояснив суду наступне. В травні 2018 року він знаходився на роботі в м. Шостка. Близько 22.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся додому, де на той час проживав з дружиною, а саме в с. Івот. Перед цим зазначив, що посварився з цивільною дружиною по телефону. Коли приїхав додому, то зайшов до двору будинку, в якому знаходилася потерпіла, його співмешканка ОСОБА_7 , її подруги та батьки. Він попрямував в бік ОСОБА_7 , а потерпіла в цей час підійшла до нього та хотіла зупинити. Після цього він взяв її за руки, повернув та всадив силоміць на стілець і в той момент вона вдарилася головою об огорожу. Більше ніяких дій зі свого боку не пам`ятає.
Разом з тим, незважаючи на відповідну позицію обвинуваченого, його вина за встановлених судом обставин підтверджується наступними доказами.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що в один із днів весни в 2018 року їй зателефонувала подруга ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_4 , та попросила прийти до неї, оскільки вона посварилася з обвинуваченим і він їй погрожував. На той час ОСОБА_7 була вагітною і він казав, що не хоче цієї дитини. Також до ОСОБА_7 прийшли її батьки та подруги. О 22.00 год. приїхав ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, відкрив ударом ноги хвіртку та попрямував в двір. Потерпіла сказала ОСОБА_7 сховатися в будинку, а сама в цей час перегородила йому дорогу та руками намагалася стримати. Він взяв її за плечі та перемістив зі шляху, однак вона знову повернулася. На що обвинувачений схопив її правою рукою за шию та силоміць посадив і притиснув до дерев`яної огорожі. Крім того, деякий час продовжував здавлювати шию рукою, поки батьки ОСОБА_7 його не відтягнули.
За висновком судово-медичної експертизи № 91 від 29.05.2018 року у ОСОБА_6 виявлено забій потиличної ділянки голови. Дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вони виникли від дії тупих твердих предметів. Ушкодження могли виникнути в строк, вказаний в ухвалі, тобто 16.05.2018 року.
З протоколу слідчого експерименту з фототаблицею до нього вбачається, що під час слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілої 20.05.2018 року, остання детально показала спосіб нанесення обвинуваченим їй тілесних ушкоджень. Зокрема показала як обвинувачений, в той час коли вона стримувала його руками, схопив її правою рукою за шию, розвернув і штовхнув до дерев`яної огорожі, таким чином, що удар прийшовся на потиличну частину її голови.
Під час слідчого експерименту, який проведено 13.06.2018 року за участю ОСОБА_4 , останній також відтворив обставини, за яких наніс тілесне ушкодження потерпілій. Зокрема показав, що коли потерпіла перегородила йому дорогу, спершу він її легенько відштовхнув, але вона знову стала перед ним і взявши за плечі руками, намагалася відвести в бік. Після цього він вхопив її за шию правою рукою і міцно затиснувши, силою розвернув потерпілу у лівий бік, таким чином, що вона опинилася у 50 см спиною до огорожі, після чого різко штовхнув потерпілу, не випускаючи шию з руки і так біля однієї хвилини тримав придавленою до огорожі, до поки його не відтягнули.
При цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 15.06.2018 року, механізм виникнення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 відповідає механізму нанесення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_4 під час слідчого експерименту. Виявлений у ОСОБА_6 забій потиличної ділянки голови кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Крім того, в експертизі вказано, що тілесні ушкодження, що маються у ОСОБА_6 , могли бути спричинені від удару головою об дерев`яну огорожу.
Зазначені вище докази узгоджуються між собою, не містять жодних суперечностей. Крім того, вказані докази відповідають ознакам належності та допустимості, а тому можуть бути покладені в основу вироку суду, як такі, що підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин.
Більш того під час дослідження зазначених доказів обвинувачений не заперечував, що механізм нанесення ним тілесних ушкоджень дійсно міг бути таким, який зазначено в обвинувальному акті.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини вчинення злочину, особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання скарг на нього не надходило, офіційно не працює, має постійне місце проживання, даних про наявність осіб на утриманні судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд також не встановив.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також суд при призначенні покарання бере до уваги позицію прокурора та потерпілої, які наполягали на призначенні обвинуваченому за вчинення злочину покарання у виді громадських робіт.
Суд оцінює і посткримінальну поведінку обвинуваченого, який за відносно тривалий період часу після вчинення злочину так і не попросив пробачення у потерпілої та взагалі не цікавився наслідками свого протиправного діяння.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_4 заслуговує на покарання у виді громадських робіт. Саме таке покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за цей злочин у виді 140 годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1