ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3189/19 Справа № 437/5910/12 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

08 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року у провадженні за клопотанням засудженого про зняття арешту з належного йому майна у кримінальній справі №15111287

ВСТАНОВИВ :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року задоволено частково клопотання засудженого за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по кримінальній справі №437/5910/12 ОСОБА_6 про зняття арешту з належного йому майна та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови слідчого ОСОБА_7 від 06.08.2012 року, а в задоволенні клопотання ОСОБА_6 в іншій частині відмовлено.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений зазначив, що в судовому засіданні він не був присутнім при винесенні постанови, її копія на його адресу не надходила, а була отримана ним лише 19.10.2019 року за його заявою, про що є відповідні дані у матеріалах справи, тому просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження постанови.
В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи також не надходило, тому, зважаючи, що останній про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
За змістом ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як слідує з матеріалів справи, 16 січня 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зняття арешту з належного йому майна, яке накладено в ході досудового слідства кримінальної справи стосовно нього, при цьому суд повідомляв останнього про судові засідання та ОСОБА_6 приймав безпосередню участь під час розгляду його клопотання (а.с.4, 12, 15).
В матеріалах провадження також наявна розписка про повідомлення ОСОБА_6 щодо розгляду справи 03 березня 2016 року, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 15). При цьому, в судове засідання на призначений час та дату не з`явився, також в матеріалах відсутні будь-які повідомлення про причини своєї неявки та заяви про відкладення розгляду справи.
Однак, з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції від 03 березня 2016 року ОСОБА_6 звернувся лише 24 жовтня 2019 року, тобто після спливу понад трьох років з моменту постановлення оскарженого рішення. В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду посилається на те, що отримав її копію лише 19 жовтня 2019 року.
Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з такими доводами ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку, оскільки останній, достеменно знаючи про наявність на розгляді суду його клопотання та будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи на 03 березня 2016 року, коли була винесена оскаржена постанова, протягом тривалого часу, а саме понад трьох років з моменту її винесення, не звертався до суду щодо отримання інформації про результати розгляду його клопотання. В матеріалах справи наявна лише заява ОСОБА_6 від 17 лютого 2016 року про надання на електронну адресу копії ухвали про результат розгляду його клопотання, при цьому рішення у справі ще не було постановлено та розгляд клопотання на той час тривав і він був особисто повідомлений про наступне судове засідання на 03 березня 2016 року, про що свідчить вказана розписка.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про втрату інтересу засудженого до результатів розгляду його клопотання. При цьому, будь-яких інших причин про поважність причин пропуску строку в клопотанні він не наводить, як і не зазначає про об`єктивні обставини чи перешкоди, які завадили йому протягом такого тривалого періоду (понад три роки) звернутися до суду для отримання інформації про хід розгляду справи та судового рішення.
При цьому, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) та у справі Устименко проти України (заява № 32053/13, п. 47, остаточне від 29 січня 2016 року), Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином, посилання ОСОБА_6 про несвоєчасне отримання копії постанови як на причини пропуску визначеного процесуальним законом строку, не є такими, які можна визнати поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність інших поважних причин, які перешкодили останньому вчасно звернутися з апеляційною скаргою.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо… суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Виходячи з вказаних положень кримінального процесуального закону, а також встановлених обставин, колегія суддів вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Керуючись ст. ст. 117, 395, 399, 405 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, якою частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту з належного йому майна, повернути.
Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4