Справа № 504/1912/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав скаргупредставника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого СВ Лиманського ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 18.04.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000435 від 08.04.2019, -
ВСТАНОВИВ:
30 травня 2019 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Лиманського ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 18.04.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000435 від 08.04.2019.
У своїх вимогах заявник посилається на те, що Лиманським ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 08.04.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.
Також, на обґрунтування доводів скарги зазначає, що ним 15.04.2019 року подано до Лиманського ГУНП в Одеській області подано клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні.
За результатами розгляду клопотання слідчим СВ Лиманського ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , 18.04.2019 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
Із вказаною постановою скаржник незгоден, посилаючись на те, що слідчим не надано жодного вмотивованого обґрунтування відмови у частині проведення слідчих дій та вважає її невмотивованою, необґрунтованою, необ`єктивною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчі дії відповідно до переліку повинні бути виконані у повному обсязі, інакше і надалі досудове розслідування буде тривати невизначену кількість часу.
У зв`язку із чим, просив скасувати постанову, так як остання не відповідає вимогам закону, та зобов`язати слідчого належним чином розглянути клопотання.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.
Слідчий в судове засідання не з`явився, неявка сторони не перешкоджає розгляду даної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17, ч. 1 ст. 7 КПК України).
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Лиманським ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 08.04.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 15.04.2019 року представником ОСОБА_4 подано до Лиманського ГУНП в Одеській області клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні.
Зокрема, представник ОСОБА_4 звертаючись до слідчого із клопотанням порушував питання перед слідчим, щодо: проведення обшуку нерухомого майна, а саме бази відпочинку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; допитати в якості свідків осіб, які знаходяться на території бази відпочинку; допитати в якості потерпілого ОСОБА_4 .
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Так, постановою слідчого СВ Лиманського ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , 18.04.2019 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 15.04.2019.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що відмовляючи у задоволенні частини вимог клопотання зокрема щодо: проведення обшуку та попиту ОСОБА_4 в якості потерпілого. Проаналізувати отриману інформацію та зробивши висновки слідчий в обґрунтування відмови вказував на те, що необхідність обшуку розуміється як неможливість або недоцільність використання інших засобів для перевірки слідчих версій і з`ясування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим на даний час у слідства не має підстав вважати, що докази не можливо отримати в інший спосіб, окрім проведення обшуку.
Також, слідчий зазначив, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Однак на даний час слідству не було надано жодних підтверджуючих документів стосовно завданої ОСОБА_4 , моральної, фізичної або майнової шкоди.
Враховуючи викладене, слідчий прийшов до висновку, що вимоги зазначені у клопотанні від 15.04.2019 можуть бути задоволенні частково.
Також, у ході розгляду клопотання про проведення слідчих дій було встановлено можливість задоволення вимог клопотання щодо допиту свідків осіб, які знаходяться на території бази відпочинку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення осіб, які вчинили даний злочин, встановлення свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, зазначено, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування. Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Згідно розділу 6 зазначеного узагальнення розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПКслідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
З аналізу ст. 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчим СВ Лиманським ГУНП в Одеській області обґрунтовано прийнято рішення про часткову відмову у задоволенні клопотання, навівши достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, оскільки процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З аналізу положень норм ст.ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст. 22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч. 2 ст. 223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про часткову відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000435 від 08.04.2019, прийнята слідчим з дотриманням вимог КПК України.
Крім того, як у матеріалах скарги, матеріалах кримінального провадження, так і у судовому засіданні заявником не доведено, що постанова слідчого є необґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 22, 40, 110, 220, 222, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого СВ Лиманського ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 18.04.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000435 від 08.04.2019 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1