У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровську, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000006.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, встановленої ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22.01.2019 р. в розмірі 1 921 000 грн., до 10.07.2019 р. (включно).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог КПК України.
Зазначає, що слідчим суддею не надано оцінки тому факту, що на момент продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000006 ОСОБА_5 утримується під вартою в іншому кримінальному провадженні за № 00000016. Вказаний факт свідчить про те, що заявлені прокурором ризики ніяким чином не можуть існувати, оскільки ОСОБА_5 у будь-якому випадку не перебуває на волі.
Слідчий суддя безпідставно стверджує, що перебування ОСОБА_5 під вартою в іншому кримінальному провадженні не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Апелянт зазначає, що слідчий суддя, посилаючись на обізнаність ОСОБА_5 про місце проживання свідків у іншому кримінальному провадженні, вважає за можливе вказувати на те, що продовження такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, необхідне для забезпечення надуманої безпеки цих свідків.
Слідчий суддя мав належно оцінити докази сторони обвинувачення, які складаються виключно із копій матеріалів кримінального провадження № 0001303, з якого виділено кримінальне провадження № 500045, що само по собі виключає доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .
Більш того, в матеріалах кримінального провадження № 500045 міститься і висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, де вказано, що ОСОБА_5 страждає на психічне захворювання, а застосування до психічно хворої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неприпустимим.
Окремої уваги заслуговує той факт, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 є цілком здоровою та осудною особою, а у кримінальному провадженні, судовий розгляд якого здійснюється Заводським районним судом м. Миколаєва, ставить питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000006, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що приблизно в грудні 2017 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_5 , використовуючи особливі довірчі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_9 , під час неодноразового спілкування з останнім, запропонував створити спільне підприємство з виготовлення олії. У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 та вводячи останнього в оману щодо вигідності співпраці з ним, запропонував останньому надати грошові кошти в сумі 50 000 євро, як частку для створення спільного підприємства, без наміру повернення отриманих коштів. У зв`язку із наявністю довірливих відносин, будучи переконаним в тому, що розпоряджається грошовими коштами в своїх інтересах, ОСОБА_9 , не передбачаючи злочинного наміру з боку ОСОБА_5 , прийняв рішення про надання ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 50 000 євро. На початку січня 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , будуючи переконаним, що розпоряджається належними йому грошовими коштами за власною волею, знаходячись біля місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно передав останньому грошові кошти в сумі 50 000 євро, що еквівалентно 1 670 000 грн. В подальшому, заволодівши грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 50 000 євро, що еквівалентно 1 670 000 грн., ОСОБА_5 розпорядився ними за власним розсудом, при цьому продовжуючи вчиняти дії, направлені на приховування його дійсного умислу, розповідаючи про нібито розроблення бізнес плану та реєстрацію підприємства.
15.01.2019 р. слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 576 300 грн. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду 22.01.2019 р. ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2019 р. скасовано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1 921 000 грн.
08.04.2019 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 06.06.2019 р. включно.
28.05.2019 р. начальник СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , за погодженням з начальником Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою. Клопотання мотивоване тим, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, відсутні об`єктивні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею, зменшилися чи перестали існувати.
Слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів про його вчинення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0001303, за ознаками злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, тому, перебуваючи на волі існує ризик того, що підозрюваний забажає вплинути на потерпілих чи свідків, з метою зміни їх показань у кримінальному провадженні шляхом підкупу, умовляннями, погрозами або іншими формами поза межами суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, дійшов висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.
Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.

Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який є особливо тяжким злочином, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зареєстрований в Автономній Республіці Крим, не має стійких соціальних зв`язків, дітей та утриманців, офіційно не працює.
Що стосується наявності ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, то слідчий суддя встановив, що викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики переховування від органу досудового слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та існують на даний час.
Слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій.
01.04.2019 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.
На думку апеляційного суду, сукупність наведених обставин є достатніми підставами для продовження тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , і слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які дозволять менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо доводів захисника про утримання ОСОБА_5 під вартою у зв`язку з обранням йому такого ж запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні, то зазначена обставина не є перешкодою для вирішення судом будь-яких питань, пов`язаних з розглядом необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3