233 № 1-4/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2019 м. Костянтинівка

10 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Костянтинівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року),-

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року).
Постановою Костянтинівського районного суду Донецької області від 13 лютого 1996 року підсудного ОСОБА_4 оголошено у розшук, з зупиненням провадження до його розшуку.
Постановою Костянтинівського районного суду Донецької області від 16 травня 2019 рок судом постановлено звернутися до Міністерства юстиції України з проханням про перейняття кримінального переслідування шляхом передачі компетентному органу Російської Федерації кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) для здійснення подальшого провадження у такій справі.
Одночасно, 11 вересня 2019 року матеріали кримінальної справи були повернуті без виконання у зв`язку з тим, що в резолютивній частині постанови суд вказав уповноваженим органом Міністерство юстиції України, хоча відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р. та пункті 21 Протоколу до Конвенції, у даному випадку органом держави, який уповноважений розглядати клопотання про передання кримінального провадження до іншої держави визначено Генеральну прокуратуру України.
Прокурор в судовому засіданні вважала за необхідне звернутися до Генеральної прокуратури України з проханням про передання кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у порядку перейняття.
Відповідно до копії повідомлення ГУ МВС Росії у Московській області від 14 липня 2013 року №71/52, 14 липня 2013 року в м. Орехово - Зуєво Московської області міжмуніципальним управлінням МВС Росії «Орехово - Зуєвське» був затриманий підсудний ОСОБА_4 , який значився у федеральному розшуку.
16 липня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області спрямовано пакет документів на видачу підсудного ОСОБА_4 з території Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до повідомлення Департаменту міжнародного права та співробітництва Міністерства юстиції України від 08.08.2013 року №13317-0-33-13-12.1/3, 08 серпня 2013 року Міністерство юстиції України відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року звернулося до Генеральної прокуратури Російської Федерації з запитом про видачу ОСОБА_4 . Між тим, незважаючи на неодноразові нагадування, до 03 травня 2019 року відомостей щодо результатів розгляду запиту про видачу підсудного ОСОБА_4 . Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області отримано не було.
03 травня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов лист з Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України від 16.04.2019 року №632-62-19/12.1/3 щодо можливості підготовки клопотання про передачу в Росію кримінального переслідування відносно ОСОБА_4 , як громадянина Російської Федерації.
Згідно п.11 Розділу ХІ « Перехідні положення» КПК України, кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальними висновками… розглядаються судами першої… інстанції в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст.481 КПК України (в редакції 1961 року) перейняттям кримінального переслідування є передача компетентним органом однієї держави компетентному органу іншої держави кримінальної справи стосовно особи для здійснення подальшого провадження у такій справі. Кримінальне переслідування може бути перейняте лише до винесення вироку у кримінальній справі.
Перейняття кримінального переслідування здійснюється лише на підставі міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, та за умови додержання визначених ним умов.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах від 15.05.1972 року ( ЗУ «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах 1972 рік» від 22.09.1995 року №339/95-ВР): «Якщо особа підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого законодавством Договірної Держави, ця держава може звернутися до іншої Договірної Держави із клопотанням про порушення кримінального переслідування у випадках та на умовах, передбачених цією Конвенцією.
Згідно п.«b» ч.1 ст.8 Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах від 15.05.1972 року ( ЗУ «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах 1972 рік» від 22.09.1995 року №339/95-ВР): «Договірна Держава може звернутися до іншої Договірної Держави із клопотанням про порушення кримінального переслідування, якщо підозрювана особа є громадянином запитуваної держави або якщо ця держава є країною його походження».
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №240/94-ВР від 10.11.1994 року): «Выдача не производится, если лицо, выдача которого требуется, является гражданином запрашиваемой Договаривающейся Стороны».
Згідно зі ст.72 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №240/94-ВР від 10.11.1994 року): «Каждая Договаривающаяся Сторона обязуется по поручению другой Договаривающейся Стороны осуществлять в соответствии со своим законодательством уголовное преследование против собственных граждан, подозреваемых в том, что они совершили на территории запрашивающей Договаривающейся Стороны преступление».
Згідно ст. 482 КПК України (в редакції 1961 року) прохання про перейняття кримінального переслідування готується органом досудового слідства, суддею або судом, у провадженні якого перебуває кримінальна справа, чи прокурором.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи, вважає за необхідне звернутися до Генеральної прокуратури України з проханням про перейняття кримінального переслідування шляхом передачі компетентному органу Російської Федерації кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянина Російської Федерації, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) для здійснення подальшого провадження у такій справі.
Керуючись ст.ст. 481- 484 КПК України (в редакції 1961 року), суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Звернутися до Генеральної прокуратури України з проханням про перейняття кримінального переслідування шляхом передачі компетентному органу Російської Федерації кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) для здійснення подальшого провадження у такій справі.
На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1