Справа №463/2513/19
Провадження №1-кс/463/1264/19
У Х В А Л А

23 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000280 від 05 лютого 2019 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що вказана постанова винесена незаконно. Вважає, що слідчий не вручив скаржнику пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, чим порушив його процесуальні права. Також, слідством не доведено факт відсутності спричинення шкоди, у той час як це є обов`язковою вимогою для слідства, хоч наведеними у заяві кримінальними правопорушеннями порушено конституційні права скаржника, вчинено унеможливлений у такий спосіб реалізації ухвали суду, яка набрала законної сили і прийнята на користь ОСОБА_3 . Тобто, йому спричинено істотну шкоду (моральну та матеріальну). Також, слідством проведено розслідування за неналежною частиною ст.364 КК України. Слідство проведено за ч.1 ст.364 КК України, у той час як обставини справи свідчать про ч.2 ст.364 КК України, так як постраждалому ОСОБА_3 наведеним кримінальним правопорушенням спричинено тяжкі наслідки.

Окрім цього, оголошено висновок по справі - "Відтак, відмова слідчим суддею Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 в задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання дій прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 незаконними та порушення ним вимог ст. 214 КПК України не свідчить про наявність суб`єктивної чи об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 375 КК України".

Цей висновок є протиправним, так як не відмова слідчого судді прийняти судове рішення на користь скаржника, а виключно вчинення суддею протиправних дій та прийняття на цій підставі завідомо неправомірної ухвали від 16.08.2018 було підставою для подання заяви стосовно судді.

Так, слідчим, незважаючи на вимогу належного обґрунтування своїх висновків, так і не наведено жодного факту, що підставою для заяви стала незгода з ухвалою суду. Такі факти не існують і наведене є неналежним припущенням слідства.

Слідством обґрунтовується законність ухвали ОСОБА_5 "За таких обставин, внесенню в ЄРДР підлягають заяви та повідомлення, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Відповідно, за відсутності таких відомостей, суд не вправі зобов`язати слідчого, прокурора внести заяву/повідомлення в ЄРДР.", що суперечить нормам

ст.214 КПК України. Слід зазначити, що через це, потерпілого, заявника позбавлено права оскаржувати "не бачення" слідством та судом очевидних кримінальних правопорушень стосовно потерпілого, заявника. Відповідно, наведене слідством є неправомірним.

Також, суддею було прийнято висновок, що на час подання заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення у частині повідомлення про невиконання керівником ГУ НП у Львівській області ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018, наведено що ухвала була виконана. Разом з тим, така є виконаною у належний спосіб та уповноваженими особами ГУНП у Львівській області. Незважаючи на наведений висновок судді ОСОБА_5 , на 15.02.2018 ухвала Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2018 не була навіть формально виконана, так як лише 11.06.2018 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000103, як виконання вимог ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018. Не виконана ця ухвала і станом на день подання скарги. Зазначає, що суддя була зобов`язана знати, що «судова» може бути виконана лише тим суб`єктом права, який вказаний у судовому рішенні, або, після певної процедури, правонаступником цього суб`єкта права. А суддя взяла до уваги неналежний витяг з ЄРДР (витяг з ЄРДР СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області) як факт виконання судового рішення. Тільки одне це вже кваліфікує судове рішення як завідомо неправосудне. Таким чином, всі належні докази свідчать про прийняття суддею ОСОБА_5 завідомо неправосудного судового рішення. Окрім того, вважає, що вказану постанову прийнято неповноважним слідчим, оскільки на його думку слідство СВ СУ ТУ ДБР у м.Львові не належить до компетентних органів, які мають розслідувати ці злочини.

З врахуванням наведеного просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з аналогічних підстав, доповнив, що для визначення істотного розміру шкоди по складу злочину передбаченого ст.364 КПК України не можна застосовуватися Податковий Кодекс України, який визначає розмір податкової пільги і який враховується для визначення величини прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мають застосовуватися лише положення КК України.

Суб`єкт оскарження слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 в попередніх судових засіданнях проти скарги заперечила, вважає таку необґрунтованою та безпідставною. В останнє судове засідання суб`єкт оскарження не з`явився. Оскілки неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду справи, вважаю за можливе здійснити розгляд на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення суб`єкта оскарження, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 від 05 лютого 2019 року за ст.ст. 364, 375, 382 КК України, постановою від 20.02.2019 року слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 закрила кримінальне провадження з підстав п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Вказане рішення слідчий мотивував тим, що в ході розслідування кримінального провадження факт наявності в діях судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 375, 382 КК України не підтвердилися.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ч.1, ч.4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу ( в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із наданих слідчим матеріалів слідчий слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000280 від 05.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364,375,382 КК України винесла постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю у діях судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 інкримінованих складів злочину. При цьому слідча проаналізувала звернення заявника на підставі якого внесено відомості до ЄРДР, дала аналіз кожному складу злочину, зазначила мотиви свого рішення. Як вбачається із копії супровідного листа (а.с.62) 21.02.2019 року копія постанови про закриття кримінального провадження скеровано уповноваженому прокурору, який погодився із вказаною постановою, оскільки таку у строки визначені ч.2 п.6 ст.284 КПК України не скасував.

Вивчивши звернення заявника, надані матеріали слідчим, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погоджується і вважає, що постанова є законною, оскільки слідчий та прокурор не вбачають у діях судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 інкримінованих складів злочину. При цьому на обґрун-тованість такого рішення не впливають ні показання заявника, ні інші можливі подальші слідчі дії, в тому числі статус заявника, як потерпілого, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склади злочинів передбачених ст.ст.364, 375, 382 КК України відсутні, в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Доводи заявника про те, що вказану постанову прийнято слідчим, який не уповноважений розслідувати вказані склади злочинів не відповідають положенням п.4 п.п.1,п.10 ст.216 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до підслідності органів ДБР відноситься розслідування злочинів відносно суддів за ст..ст.382, 375 КК України і відомості про ці злочини Генеральною прокуратурою були внесення у ЄРДР першими, а після внесення відомостей за ст.364 КК України матеріали Генеральною прокуратурою скеровано на розслідування до органів ДБР з дотриманням правил визначених п.10 ст.216 КПК України.

Таким чином, скарга є безпідставною і її слід відхилити.

Керуючись вимогами ст.ст.9, 284, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №0000280 від 05 лютого 2019 року відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1