Справа № 302/715/19
У Х В А Л А
(повний текст)

20.09.2019 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

затриманого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір`я клопотання органу досудового розслідування про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , раніше судимого, українця, на утриманні троє неповнолітніх (малолітніх) дітей, за ст.185 ч.2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 травня 2019 року, біля 08.30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Сойми, Міжгірського району біля магазину «Повна Торба» сів у рейсовий автобус марки «Івеко» червоного кольору сполученням Присліп-Міжгіря де перебуваючи у салоні автобуса умисно, таємно повторно, з корисливих спонукань, заволодів грошовими коштами у сумі 4800 гривень, які знаходились у боковій кишені жіночої сумки потерпілої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 та після вчиненої крадіжки вийшов із рейсового автобуса в смт. Міжгіря, вул. Добролюбова навпроти АЗС «Маркет» і згодом сів до автомобіля марки ВАЗ 21093 темно-зеленого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 на якому попрямував в бік с. Сойми, Міжгірського району.

Чим саме своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4800 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на отримання матеріальних благ та не бажаючи зупинятись на досягнутому, будучи переконаним у своїй безкарності 24.05.2019 року біля 09.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти кафе «Оболонь» в с. Сойми, Міжгірського району, Закарпатської області, вибіг із транспортного засобу марки ВАЗ 21093 темно-зеленого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 та сів до рейсового автобуса марки «Мерседес» білого кольору сполученням Подобовець-Міжгір`я, де перебуваючи у салоні автобуса умисно, повторно, таємно з корисливих спонукань скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 заволодів бувшим у користуванні гаманцем темно-коричневого кольору вартість якого відповідно до оцінки ТОВ «Реаліті-О» становить 50 гривень, який знаходився у жіночій сумці та в якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 гривень та 100 доларів США, що станом на 24.05.2019 року згідно офіційного курсу НБУ становило 2633 грн. 57 коп., оплатні квитанції «ПриватБанк» три кредитні картки «ПриватБанк», три фотознімки розміром 3х4 та два направлення для проходження аналізів. Після вчиненої крадіжки ОСОБА_4 , вийшов із рейсового автобуса в смт. Міжгіря, вул. Шевченка на зупинці «Біля Дуба» та сів до автомобіля марки ВАЗ 21093 темно-зеленого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 на якому попрямував в бік м. Хуст, Закарпатської області.

Чим саме своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3683 гривень 57 копійок.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом усної заяви ОСОБА_8 , про вчинене кримінальне правопорушення та її показаннями у якості потерпілого, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_9 , протоколом огляду транспортного засобу марки ВАЗ 21093 від 28.05.2019, показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із ОСОБА_10 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 08.06.2019, протоколом пред`явлення речей для впізнання із потерпілим ОСОБА_8 , оцінкою Тов «Реаліті О» щодо вартості викраденого гаманця, протоколом усної заяви ОСОБА_7 , про вчинене кримінальне правопорушення та її показаннями у якості потерпілого, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із ОСОБА_16 , показаннями свідка ОСОБА_17 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із ОСОБА_17 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України є запобіжні заходи.
Згідно з частиною 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (пункт 5).
Частина 2 вказаної статті регламентує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як зазначено в ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (пункт 2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (пункт 3); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (пункт 8); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (пункт 10).
21 червня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, законом передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Підозрюваний ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , зараз йому 30 років, відомості про наявність у нього тяжкої хвороби, яка б перешкоджала його участі у кримінальному провадженні, або ж які б викликали сумнів у його осудності чи обмеженій осудності, а також само про наявність психічного захворювання, яке б виключало можливість застосування покарання, відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий вироками: Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2012 року за ч.3 ст.187, ч.2, ст.185 КК України якому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України за ч.3 ст.187 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2018 року останнього засуджено за за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк три місяці у якого судимість не знята та не погашена відповідно до ст.90, 91 КК України, що може свідчити про його здатність переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того у підозрюваного ОСОБА_4 , згідно паспорта серії НОМЕР_2 , який виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України в Львівській області 25.02.2016 року місце реєстрації відсутнє. У вимозі УІАЗ ГУНП в Закарпатській області також зазначено місце його проживання в АДРЕСА_4 , однак відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством «Управляюча компанія №4» м.Стрий, вул.Харкова №6, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_18 1936 р.н.

Фактичне місце проживання підозрюваний ОСОБА_4 зазначає АДРЕСА_1 , однак реєстрації місця проживання в паспорті громадянина України не має.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, є тримання під вартою.
Вищенаведені аргументи підтверджують, що обрання запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, визначеним у пунктах 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, із тих причин, що ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання так, як будь яка реєстрація у його паспорті відсутня.
До того ж, сам факт того, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України вже є підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не одружений, постійного місця роботи та проживання не має, про що свідчить відсутність реєстрації в паспорті громадянина України, міцних соціальних зав`язків також не має а тому своєю поведінкою з метою уникнення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, особливо на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інших які дали правдиві покази та сприяють органу досудового розслідування у розкритті злочину, переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати встанволенню істини у справі, що в даний час він і робить, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме здійснювати незаконний вплив на потерпілих ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , а також свідків шляхом погроз через усвідомлення своєї вини та небажанням потерпілого примиритись із підозрюваним.

Тому, просить слідчий обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Затриманий ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просять суд дане клопотання не задовольняти та просять обрати інший запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши сторін, оцінивши їх покази, дослідивши матеріали справи, а також дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає, що підстав для задоволення клопотання про обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу як тримання під вартою немає.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Судом встановлено, що в даному випадку основним аргументом застосування запобіжного заходу як тримання під вартою обумовлено підозрою у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 хоча раніше судився, має позитивну характеристику, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх (малолітні) дітей, проживає разом із ними.

Крім того, ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 суду пояснили, що їм не було відомо, що ОСОБА_4 розшукують, а коли дізналися про це, одразу повідомили працівників поліції.

Суд вважає, що вчинений ОСОБА_4 злочин за ст.185 ч.2 КК України кваліфікується, як злочин середньої тяжкості.

Суд вважає, що прокурор і слідчий не довели необхідність застосування до ОСОБА_4 самого суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Однак, беручи до уваги те, що гр. ОСОБА_4 , може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, переховуватись від органів досудового розслідування, вчинювати інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на такого таких обов`язків:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування з потерпілими по справі;

- здати на зберігання до відповідного органу держави свій паспорт для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.176, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_19 запобіжного заходу тримання під вартою залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт в забороні покидати місце проживання в період із 20 години вечора по 07 годину ранку без носіння електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- утриматись від спілкування з потерпілими по справі;

- здати на зберігання до відповідного органу держави свій паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу і зобов`язань два місяці з часу її проголошення судом.

Ухвала може бути оскаржена Закарпатський апеляційного суду протягом п`яти днів з часу оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1