КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу начальника КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.09.2019 задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, та накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Вест Менеджмент Системс», яке розміщено на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:006 (адреса: вул. Броварська, 10 в с. Проліски Бориспільського району Київської області), та яке незаконно у своїй діяльності використовує ТОВ «Екобудстандарт», а саме: сортувальний комплекс (з лінією для сортування твердих побутових відходів з 4 транспортерами, які встановлено в сортувальному комплексі); споруду пресової сортувального комплексу з пресом гідравлічним ПГМТ-50, виробник ПП «Поділля-Ековторресурси»; металевий ангар розміром 50м х 25м; побутові вагончики з туалетом та кухнею 11 штук; вироби з бетону, армовані Molok Dominо MD (ємність для збирання сміття) 50 штук., заборонивши ТОВ «Екобудстандарт» користування та розпорядження вказаним майном.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, начальник КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що в ухвалі слідчого судді відсуне посилання на наявність в матеріалах справи документів, які б підтверджували право власності на майно ТОВ «Вест Менеджмент Системс», та де саме знаходиться майно.
Слідчий суддя не взяв до уваги, що майно, яке ТОВ «Вест Менеджмент Системс» вважає своїм, знаходиться на земельній ділянці, яку орендує третя особа КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський», та фактично накладення арешту на майно перешкоджає законному користувачу використовувати вказану земельну ділянку для цілей господарської діяльності.
Органом досудового розслідування не надано документів, які підтверджують право власності на майно ТОВ «Вест Менеджмент Системе». В матеріалах кримінального провадження № 0001787 відсутні правовстановлюючі документи на дане майно.

Також оскаржувана ухвала не містить достатньої підстави вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
В клопотанні прокурора та в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів, а саме не вказано, які конкретно відомості містить майно, та яким чином могло вказане майно бути використано як знаряддя вчинення злочину.
Крім того, апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику та за відсутності представника КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський», копію оскаржуваної ухвали підприємством отримано 08.10.2019, у зв`язку з чим просив поновити строк апеляційного оскарження.
У судове засідання прокурор та начальник КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності представника КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський», та дані про вручення ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» отримано 08.10.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 11.10.2019, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України дійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001787 від 25.07.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 206,ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КПК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами того, що службові особи Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, починаючи з 2012 року, зловживаючи службовим становищем та використовуючи його з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, всупереч інтересам служби, вчинили дії, направлені на незаконне заволодіння майном ТОВ «Вест Менеджемент Системс», шляхом підробки документів щодо передачі в оренду частини земельної ділянки, раніше наданої ТОВ «Фірма Металіст», ПП «ВІМФ», визнання договору з ТОВ «Фірма Металіст» недійсним та його розірвання, заволоділи наявним на вказаній земельній ділянці майном ТОВ «Вест Менеджемент Системс» та використовують його для власних потреб, чим завдали та завдають істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ТОВ «Вест Менеджемент Системс»; службові особи Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області підробили документи щодо передачі в оренду частину земельної ділянки, раніше наданої ТОВ «Фірма Металіст», ПП «ВІМФ», шляхом обману домоглися визнання договору з ТОВ «Фірма Металіст» недійсним і його розірвання та в подальшому заволоділи наявним на вказаній земельній ділянці майном, що належить ТОВ «Вест Менеджемент Системс», та використовують його для власних потреб; посадові особи Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, починаючи з 2012 року, здійснюють протидію законній господарській діяльності ТОВ «Фірма Металіст» та ТОВ «Вест Менеджемент Системс», які підробили документи щодо передачі в оренду частину земельної ділянки, раніше наданої ТОВ «Фірма Металіст», ПП «ВІМФ», шляхом обману домоглися визнання договору з ТОВ «Фірма Металіст» недійсним і його розірвання та в подальшому заволоділи наявним на вказаній земельній ділянці майном, що належить ТОВ «Вест Менеджемент Системс», та використовують його для власних потреб; посадові особи Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, використовуючи службове становище, починаючи з 2012 року, шляхом підробки документів щодо передачі в оренду частини земельної ділянки, раніше наданої ТОВ «Фірма Металіст», ПП ВІМФ», домоглися визнання договору з ТОВ «Фірма Металіст» недійсним і його розірвання та в подальшому протиправно заволоділи наявним на вказаній земельній ділянці майном ТОВ «Вест Менеджемент Системс».
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань ОСОБА_7 від 06.09.2018 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001787 предмети рухомого та нерухомого майна, що належать ТОВ «Вест Менеджемент Системс», які розміщені на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:0068, що раніше перебувала в оренді ТОВ фірма «Металіст», а саме: сортувальний комплекс (з лінією для сортування твердих побутових відходів з 4 транспортерами, які встановлено в сортувальному комплексі); споруду пресової сортувального комплексу з пресом гідравлічним ПГМТ-50, виробник ПП «Поділля-Ековторресурси»; металевий ангар розміром 50м х 25м; побутові вагончики з туалетом та кухнею 11 штук; вироби з бетону, армовані Molok Dominо MD (ємність для збирання сміття) 50 штук, та передано зазначене майно на відповідальне зберігання законному володільцю ТОВ «Вест Менеджемент Системс» (юридична адреса: вул. Павлика Морозова, 8 (нове визначення адреси вул. Паркова, 6), с. Проліски Бориспільського району Київської області) у особі директора ОСОБА_8

10.09.2019 прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Вест Менеджмент Системс», яке розміщено на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:006 (адреса: вул. Броварська, 10 в с. Проліски Бориспільського району Київської області) та яке незаконно у своїй діяльності використовує ТОВ «Екобудстандарт», а саме: сортувальний комплекс (з лінією для сортування твердих побутових відходів з 4 транспортерами, які встановлено в сортувальному комплексі); споруду пресової сортувального комплексу з пресом гідравлічним ПГМТ-50, виробник ПП «Поділля-Ековторресурси»; металевий ангар розміром 50м х 25м; побутові вагончики з туалетом та кухнею 11 штук; вироби з бетону, армовані Molok Dominо MD (ємність для збирання сміття) 50 штук, заборонивши ТОВ «Екобудстандарт» користування та розпорядження вказаним майном.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.09.2019 задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт на майно, що належить ТОВ «Вест Менеджмент Системс», яке розміщено на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:006 (адреса: вул. Броварська, 10 в с. Проліски Бориспільського району Київської області) та яке незаконно у своїй діяльності використовує ТОВ «Екобудстандарт», а саме: сортувальний комплекс (з лінією для сортування твердих побутових відходів з 4 транспортерами, які встановлено в сортувальному комплексі); споруду пресової сортувального комплексу з пресом гідравлічним ПГМТ-50, виробник ПП «Поділля-Ековторресурси»; металевий ангар розміром 50м х 25м; побутові вагончики з туалетом та кухнею 11 штук; вироби з бетону, армовані Molok Dominо MD (ємність для збирання сміття) 50 штук., заборонивши ТОВ «Екобудстандарт» користування та розпорядження вказаним майном.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та вважав за необхідне накласти арешт з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, що належить ТОВ «Вест Менеджмент Системс», яке розміщено на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:006 (адреса: вул. Броварська, 10 в с. Проліски Бориспільського району Київської області), та яке незаконно у своїй діяльності використовує ТОВ «Екобудстандарт», а саме: на сортувальний комплекс (з лінією для сортування твердих побутових відходів з 4 транспортерами, які встановлено в сортувальному комплексі); споруду пресової сортувального комплексу з пресом гідравлічним ПГМТ-50, виробник ПП «Поділля-Ековторресурси»; металевий ангар розміром 50м х 25м; побутові вагончики з туалетом та кухнею 11 штук; вироби з бетону, армовані Molok Dominо MD (ємність для збирання сміття) 50 штук, з тих підстав, що дане майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в межах вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що воно може бути відчужене, використане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, пересунуте та передане.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені у апеляційній скарзі доводи про те, що майно не відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами судового провадження, а саме постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань ОСОБА_7 від 06.09.2018 про визнання речовими доказами, відповідно до якої, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами, з посиланням на те, що вказані предмети рухомого та нерухомого майна були об`єктом кримінально-протиправних дій, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Твердження апелянта про те, що в ухвалі слідчого судді відсутнє посилання на наявність в матеріалах справи документів, які б підтверджували право власності на майно ТОВ «Вест Менеджмент Системс», та де саме знаходиться майно, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Посилання захисника на те, що органом досудового розслідування не надано документів, які підтверджують право власності на майно ТОВ «Вест Менеджмент Системе», спростовуються матеріалами судового провадження.

Доводи захисника про те, що накладення арешту на майно перешкоджає КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» використовувати вказану земельну ділянку для цілей господарської діяльності, є непереконливими, оскільки матеріали провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу начальника КП Щасливської сільської ради «Житлово-комунальний комбінат «Щасливський» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Вест Менеджмент Системс», яке розміщено на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:006 (адреса: вул. Броварська, 10 в с. Проліски Бориспільського району Київської області), - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3