Справа №705/4568/19
1-кп/705/831/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на час вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , на час затримання за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 04.09.2016 року, близько 15 год. 15 хв., знаходячись на території зерносушильного комплексу, що розміщений на земельній ділянці за межами села Ладижинка Уманського району Черкаської області та прилягає до вулиці Польової в селі Ладижинка Уманського району Черкаської області, перебуваючи в адміністративному приміщенні комплексу, проявив злочинну недбалість, тобто не усвідомлюючи суспільної небезпеки своїх дій, не маючи наміру позбавити життя потерпілого, не передбачив можливості настання його смерті від вчиненої ним дії, хоча повинен був і міг передбачити, оскільки розумів, що останній перебував у нетверезому стані та був не в змозі своєчасно згрупуватись, при падінні в напрямку направленої сили міг впасти на тверде покриття та травмуватись, з метою перешкоджанню входження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вищевказане приміщення, діючи умисно, докладаючи зусилля штовхнув рукою в область грудної клітини ОСОБА_10 , який перебував на порозі вищевказаного приміщення, від чого потерпілий не втримав рівновагу, впав назад і вдарився головою об бетонну поверхню, у результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа крововиливами під м?які та тверді мозкові оболонки з внутрішньо мозковим крововиливом, та забоєм розміченням головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-7-02/304 від 24.10.2016 року носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, та не міг самостійно підвестися протягом 3-х хвилин, після чого ОСОБА_10 підвівся на ноги та пішов з території зерносушильного комплексу до місяця свого постійного проживання, в цей же день його стан погіршився і він був доставлений до Уманської міської лікарні №1, де в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_5 помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення та цивільний позов, визнав повністю та погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що в зазначений в обвинувальному акті день та час він перебував в кабінеті директора на території зерносушильного комплексу. В цей час до кабінету директора в стані алкогольного сп`яніння намагався зайти потерпілий ОСОБА_10 , не зважаючи на те, що директор йому сказав не заходити. Так, як на зауваження директора ОСОБА_10 не відреагував він штовхнув у груди ОСОБА_10 і від удару останній впав на спину. Потім він підійшов до нього і почав допомагати підвестися, дали йому води. ОСОБА_10 пішов з території, а в подальшому від удару через падіння помер. Цивільний позов визнає в повному обсязі, буде намагатися відшкодувати в найближчий термін. В зв`язку з тим, що він щиро кається та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, просить суд застосувати до нього ЗУ « Про амністію у 2016 році ».

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який визнав вину, щиро розкаявся, формально позитивно характеризується, його ставлення до вчиненого злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про застосування до нього ЗУ « Про амністію у 2016 році », думку потерпілої та представника потерпілої, які при вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду та думку прокурора, яка вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_4 . Закон України „Про амністію у 2016 році" та звільнити його від відбування покарання призначеного за вироком суду, приходить до висновку, що дане клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення, так як він вчинив кримінальне правопорушення, яке є середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України і на день набрання чинності Закону України „Про амністію у 2016 році" не був позбавлений батьківських прав та має двох дітей, яким не виповнилося 18 років, а тому на підставі ст.1 п. в Закону України „Про амністію у 2016 році" підлягає до звільнення від відбування призначеного за вироком суду покарання.

Клопотання прокурора щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання задоволити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню підлягає задоволенню, як такий що визнаний обвинуваченим та заявлений на законних підставах.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання в виді чотирьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році ».

Змінити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15958 ( п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім ) грн. 26 коп. матеріальної шкоди та 50000 ( п`ятдесят тисяч ) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Речовий доказ по справі: диск із відеозаписом, упакований до паперового конверту залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_11