КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оршівці Кіцманського р-ну Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з господарсько - матеріальними цінностями строком 3 роки.
На підставі ст.75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий термін строком три роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що у відповідності до договору найму від 11.02.2019р., працівника ФОП « ОСОБА_8 » ОСОБА_6 прийнято на роботу у якості виконавця із зобов`язанням виконати такі роботи (надати послуги): збирання (приймання, сортування) безпечних відходів у вигляді вторинної сировини.

Згідно до договору про матеріальну відповідальність працівника ФОП « ОСОБА_8 » від 11.02.2019, ОСОБА_9 зобов`язаний:

- взяти на себе матеріальну відповідальність за матеріальні цінності, що передані йому за інвентаризаційним описом приймального пункта на 11.02.2019, а також за ті, що надходять під звіт;

- виконувати усі встановленні правила приймання, зберігання, відпускання і кількісного обліку матеріальних цінностей, надавати у встановлений термін звітність за затвердженою формою;

- у випадку виявлення нестачі матеріальних цінностей, наднормативного природного зменшення або їх псування з його вини, зобов`язаний повернути вартість зіпсованих або тих, яких не вистачає, матеріальних цінностей.

До обов`язків ОСОБА_6 входило закуповування вторинної сировини. Для цього на карту «ПриватБанку», видану на його ім`я, кожного дня, заступник директора скидала грошові кошти для розрахунку. В свою чергу, обвинувачений у банкоматі знімав грошові кошти, належні ФОП « ОСОБА_8 » та розраховувався з клієнтами. 28.02.2019 ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив з метою незаконного особистого збагачення за рахунок привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, привласнити грошові кошти ФОП « ОСОБА_8 ». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, обвинувачений, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення за рахунок чужого майна, а саме грошових коштів ФОП « ОСОБА_8 », які були перераховані йому на банківську картку «ПриватБанк», точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зняв через банкомат грошові кошти належні ФОП « ОСОБА_8 » в сумі 500 грн., які привласнив. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 повернувся до вказаної вище адреси за місцем роботи, взяв із каси ввірені йому гроші, які належали ФОП « ОСОБА_8 », в сумі 5500 грн., та з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи матеріально відповідальною особою у ФОП « ОСОБА_8 », діючи умисно, з корисливих мотивів, привласнив грошові кошти, які були йому ввірені, на загальну суму 6000 грн.

Заступник прокурора Київської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з господарсько-матеріальними цінностями строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строком три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема прокурор зазначає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції не врахував вимоги п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та необґрунтовано звільнив останнього від відбування як основного, так і від додаткового покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим, відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за нормою ч. 1 ст.75 КК України не допускається.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора в частині необхідності скасування вироку суду першої інстанції з постановленням нового вироку є обґрунтованою.
В порушення вказаних норм та усталеної судової практики суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_6 положення ст.75 КК України, безпідставно звільнив його від відбування як основного, так і додаткового покарання, тоді як повинен був призначити йому додаткове покарання до реального відбування.

Отже апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимоги апеляційної скарги про визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, задоволенню не підлягають, оскільки в апеляційній скарзі прокурор не наводить обґрунтувань неправильності вироку суду в цій частині та не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 року ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч.3 ст.191 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з господарсько-матеріальними цінностями строком 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 3 роки за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, покладені на нього відповідно до ст.76 КК України вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019.
В решті вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2