Номер провадження: 11-сс/813/1598/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 12.09.2019 р., в рамках розгляду кримінального провадження №0003156, внесеного до ЄРДР 16.06.2019 р., якою відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, українця, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресую: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотанням ст. слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 20.09.2019 р.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років. Окрім того, на час розгляду клопотання продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду з огляду на тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі визнання його винним.
Також суд врахував ту обставину, що ОСОБА_9 підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства, а доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри спростовуються показанням потерпілих та протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з таких підстав:
- клопотання слідчого не вмотивоване та в ньому не доведена обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри;
- ризики заявлені у клопотанні жодним чином не підтверджені, а також відсутні докази того, що вони не зменшились, або з`явились нові ризики;
- слідчий суддя не врахував, що матеріали провадження є сфальсифікованими;
- в клопотанні слідчого відсутній виклад обставин, що перешкоджає завершенню досудового розслідування у визначені КПК строки;
- слідчим суддею не розглянуто питання про можливість застосування до ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що слідчим суддею незаконно продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 20.09.2019 р., оскільки постановою керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 строк досудового розслідування фактично продовжений до 16.09.2019 р.
Посилаючись на такі доводи, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_7 заперечував проти вимог захисника та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
У п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих прокурором вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у тому що 15.06.2019 року об 23 годині з метою заволодіння грошовими коштами, проник до квартири АДРЕСА_2 , де вчинив розбійний напад на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при цьому заподіяв тяжкі тілесні ушкодження особі.

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
З огляду на що, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також відсутності доказів фактичної причетності ОСОБА_9 до вчиненого злочину спростовуються долученими до клопотання доказами, в тому числі: протоколами впізнання, проведеними з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які впізнали в особі ОСОБА_9 саме ту особу, яка перебувала за місцем їх мешкання на момент вчинення злочину 15.06.2019 р.
Тому, наявних доказів достатньо для висновків щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України.
Більш того, посилання захисника на фальсифікацію матеріалів провадження не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді щодо вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про повідомлення про підозру може бути оскаржене підозрюваним в окремому порядку після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, однак матеріали провадження не містять таких відомостей, а також захисником в суді апеляційної інстанції не надано жодних підтверджень на використання свого права на захист відповідно до вищевказаної норми КПК України, що свідчить про те, що на момент розгляду апеляційної скарги обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_9 підозри знайшла своє підтвердження в ухвалі слідчого судді від 12.09.2019 р.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Посилання захисника на фальсифікацію матеріалів провадження не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді щодо вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
Згідно 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існує доведений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також зважаючи на те, що підозрюваний зник з місця події.

Доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованості такого ризику, оскільки останній не міг бути на місці вчинення злочину, спростовуються матеріалами провадження, зокрема протоколами впізнання від 20.06.2019 р. та 21.06.2019 р.

Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи слідчого про продовження існування ризику з боку ОСОБА_9 щодо впливу на потерпілих, оскільки вказаних злочин вчинений із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та з метою зменшення своєї відповідальності та ступеню тяжкості, може впливати на потерпілих, з метою зміни ними своїх показів.

Апеляційний суд також погоджується з тим, що продовжує існувати ризик вчинення інших (в тому числі аналогічних) злочинів, зважаючи на те, що він був скоєних з корисливих мотивів, а підозрюваний ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, а будь-яких відомостей про наявність у нього хоча б якогось місця роботи, стороною захисту не надано.

З огляду на що, доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України не ґрунтуються на беззаперечних доказах, а зважаючи на те, що стороною захисту обрана позиція щодо непричетності ОСОБА_9 до інкримінованого йому злочину, зважаючи на матеріали провадження, в тому числі, досліджені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає що такі ризи обґрунтовано продовжують існувати.

Щодо доводів сторони захисту з приводу не доведення неможливості застосування відносно ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не врахування вказаних обставин слідчим суддею, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки слідчий суддя в ухвалі, посилаючись на матеріали провадження, наявні ризики, дійшов вірного висновку щодо неможливості на даний час застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Окрім того, посилання захисника на закінчення строків досудового розслідування 16.09.2019 р. також не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, оскільки спростовуються постановою керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 від 12.08.2019 р. про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003156, внесеному до ЄРДР 16.06.2019 р. (а.п. 26-28), відповідно до якої строк досудового розслідування продовжено до 20.09.2019 р.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення суд, в томі числі приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення. Та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якого виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Згідно з пунктом 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може надавати кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді, апеляційний суд з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів зможе не забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись статтями 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 12.09.2019 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в рамках розгляду кримінального провадження № 0003156, внесеного до ЄРДР 16.06.2019 р., продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.09.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4