У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003901 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів в рамках кримінального провадження №0003901 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, мотивуючи наступним.

Прокурор чи слідчий до судового засідання протягом розумного строку не з`явилися.

Розгляд вказаного клопотання просять проводити без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, у зв`язку із тим, що існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів.

Розглянувши клопотання та матеріали долучені до нього, прихожу до висновку про наступне.

Як вбачається із вимог ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Крім того, як вбачається з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, випадки, коли клопотання про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим або іншим учасником кримінального провадження, який має право на його подання, доводів, не можуть бути оцінені як недоліки клопотання, оскільки свідчать про їх необґрунтованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра, щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В той же час, формулювання клопотання містить тільки загальні посилання, без будь-якої конкретизації необхідності вилучення документації. Не наведено аргументів, що жодним іншим способом отримати необхідні відомості неможливо.
Із вище наведеного, можна зробити висновок, що орган досудового розслідування не навів переконливих доводів, що жодним іншим способом не можливо отримати вказані у клопотанні відомості, як окрім за допомогою заходу забезпечення кримінального провадження. За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до обґрунтованого рішення щодо наявності підстав для задоволення клопотання, вважає його не достатньо обґрунтованим.
Також, до матеріалів клопотання надані додатки які не завірені належним чином, не долучено повноважень слідчого, відсутня постанова керівника органу досудового розслідування про призначення слідчої групи,. Цей факт є важливим для перевірки наявності процесуального права в особи для звернення із таким клопотанням в рамках досудового розслідування.

З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на дане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 160-164, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003901 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

18.10.2019