Справа № 346/5209/19
Провадження № 1-кп/346/563/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000998 від 28 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду так як кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується відноситься до категорії тяжкого злочину і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому просить суд обрати відносно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив що до задоволення клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження суд доходить висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Статтею 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов язків. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Судом встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 23.12.2019 року.

В підготовчому судовому засіданні встановлено наявність та доведено прокурором існування ризиків, передбачених у п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує, що судовий розгляд не розпочато, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також те, що останній будучи неодноразово судимим, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та на даний час в провадженні суду знаходиться шість кримінальних проваджень про його обвинувачення, тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який ніде не працює і не навчається, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, суд вважає доведеним відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання прокурора слід задовільнити та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави - 21 прожитковий мінімум для працездатних осіб з покладенням на обвинуваченого, передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181-183, 194, 314, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кострома, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати 60 днів - по 25 січня 2020 року.

Визначити заставу двадцять один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 147 (сорок дві тисячі сто сорок сім) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: Одержувач ТУ ДСА в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк ДКСУ м.Київ, МФО: 820172, р/р 2265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні № 0000998 від 28.09.2019 року за ОСОБА_4 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 25 січня 2020 року наступні обов`язки :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Коломия без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з потерпілою, усіма свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської місцевої прокуратури.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1