Справа № 715/1867/17
Провадження № 1-кс/715/465/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000518, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що 03.10.2017 року ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області було накладено арешт на транспортний засіб марки "Фольксваген Т-5", д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження транспортним засобом. Пізніше, 27.06.2018 року ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду клопотання ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задоволено частково. Скасовано заборону користування автомобілем марки «Volkswagen Transporter Т-5», 2007 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , д.н.з. « НОМЕР_1 », що накладена ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2017 року, залишено в силі заборону його відчуження та розпорядження. Відповідно до листа начальника сектору міжнародного співробітництва ГУ НП в Чернівецькій області № 277/123/56/01-2018 від 02.04.2018 р. НЦБ Інтерполу Австрії повідомив, що 20.02.2008 громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи партнером громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заключили лізинговий договір щодо транспортного засобу НОМЕР_4 , дата першої реєстрації: 27.11.2007, номерний знак: НОМЕР_5 (А), з компанією «CarPartner Leasing GmbH» у філіалі за адресою: 6020, Innsbruck, Valiegasse 50 (компанія «Buchbinder Rent a car») та зареєстрували транспортний засіб на ім`я ОСОБА_7 . В подальшому, 05.04.2013 компанією «Car Partner Leasing GmbH» лізинговий договір розірвано з підстав порушення його умов п. Планкл В. Наприкінці 2012 року громадянин ОСОБА_8 продав вищевказаний транспортний засіб невідомим особам, громадянам Болгарії чи Румунії за ціну 500 EU, після чого 30.11.2012 транспортний засіб було перереєстровано. В той же час, у 2012 громадянин ОСОБА_8 отримав сертифікат власності на лізинговий автомобіль у компанії «CarPartner Leasing GmbH» через втрату номерних знаків з метою його надання до страхової компанії. Відповідно до даних вантажної митної декларації №205070000/2012/073196 від 25.12.2012 року фірмою «MAINEL LTD», експортовано ТзОВ «ГЛОБАЛАВТО» автомобіль марки "Фольксваген Т-5", д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .

У подальшому, 28.04.2015 року громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки "Фольксваген Т-5" зареєстровано в Центрі 7301 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС в Чернівецькій області.

30.09.2017 року він повідомив, що приблизно у 2015 році придбав у ОСОБА_9 автомобіль марки "Фольксваген Т-5", д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , у зв`язку з чим останній надав на його ім`я довіреність НВО 949578.

В ході досудового розслідування не здобуто доказів, які б вказували на причетність будь-яких осіб до здійснення реєстрації автомобіля марки "Фольксваген Т-5", д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з порушенням чинного законодавства України, так як ввезення вказаного транспортного засобу на територію України відбулося до внесення його в БД «Інтерпол», з подальшим набуттям на нього права власності та права користування добросовісним набувачем, а саме ним - ОСОБА_4 .

Як свідчать матеріали кримінальної справи, жодній особі не повідомлялось про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення органом досудового розслідування, також відсутня особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

На даний час слідчим Глибоцького ВП 25 жовтня 2019 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000518 від 29.09.2017 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, просить суд скасувати арешт на автомобіль марки «Фольксваген Транпортер Т-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_3 , д.н.з.« НОМЕР_1 », що накладений ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі.

В судовому засіданні прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_4 , надавши суду постанову прокурора про скасування постанови слідчого Глибоцького ВП від 25 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження, а також відповідь сектору міжнародного співробітництва ГУНП в Чернівецькій області від 31.10.2019 року про перебування вище зазначеного транспортного засобу в розшуку.

Вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, недоторканість житла чи іншого володіння особи, права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частина 4 зазначеної статті вказує на те, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Так, в ході розгляду клопотання по суті встановлено, що на даний час кримінальне провадження №0000518 є незакритим, а наявність заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом, який визнаний речовим доказом по справі, є необхідною умовою досягнення цілей та завдань конкретного кримінального провадження з урахуванням відомостей та доказів, поданих прокурором в рамках розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Таким чином приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 98, 170, 174 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя: