ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1491/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003204 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003204 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та застосовано до нього цей запобіжний захід строком до 14.10.2019 року і визначено заставу в розмірі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі її автор зазначає, що підозрюваний на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, він дійсно не має постійної реєстрації, але має квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає. Наявність у нього попередніх судимостей, за які він відбув покарання, в цьому кримінальному провадженні не може бути належним доказом, який би свідчив про його схильність та можливість в подальшому вчиняти злочини. Вважає, що прокурором не було доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, у клопотанні про це взагалі не зазначено. За таких обставин захисник вважає можливим обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів встановила підстави для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного: В провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0003204, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_7 фактично був затриманий 13.08.2019 року о 16.20 годині. Останнього було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обгрунтованість якої підтверджується змістом протоколу допиту потерпілої, протоколом пред`явлення особи для впізнання, повідомленням ПТ «Ломбард «Регіональний» про те, що ОСОБА_7 звертався 12.08.2019 року до ломбарду для отримання фінансового кредиту під заклад ювелірного ланцюжка. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки ОСОБА_7 відповідно до довідки про наявність у нього судимостей неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на даний час підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності в період непогашеної судимості із застосуванням насильства до потерпілої. З інформації, зазначеної у протоколі допиту підозрюваного, встановлено, що він не працює, даних про наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання матеріали не містять, і стороною захисту суду не були повідомлені. Вказані обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України мають враховуватися судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Таким чином, висновок слідчого судді щодо неможливості застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу є обгрунтованим та підстав для його скасування не вбачається з урахуванням зазначеного. Разом з тим, слідчим суддею при визначенні кінцевого строку тримання під вартою ОСОБА_7 не враховано часу його фактичного затримання та визначено строк тримання його під вартою понад 60 днів, тому ухвала слідчого судді в цій частині підлягає скасуванню. Положеннями ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 фактично був затриманий о 16 годині 20 хвилин 13.08.2019 року кінцевий строк тримання його під вартою має бути визначений до 11.10.2019 року включно.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині визначення кінцевого строку тримання під вартою ОСОБА_7 , та постановити в цій частині нову ухвалу, якою встановити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 жовтня 2019 року включно.
В іншій частині ухвалу слідчого судді від 15.08.2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: