КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/796/5972/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
07 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року, -
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2019 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдавія, українця, громадянина України, працюючого на посаді інженера регіональної служби підтримки в м. Києві управління координації регіональних підрозділів Департаменту координації регіональних підрозділів та підтримки робочих місць Державного підприємства "Інформаційні судові системи" Державної судової адміністрації України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 359, ч. 1 ст.361-1 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати частково, а саме в частині утримуватися від спілкування з співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що в ухвалі слідчого судді не зазначено конкретно прізвищ осіб, з якими підозрюваному не можна спілкуватись. Стверджує, що судом обмежено право підозрюваного на працю. Додає, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_8 перебуває малолітня дитина та дружина.
У підсумку адвокат зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску строку вказує, що повний текст ухвали отримано стороною захисту 08.10.2019.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
18.09.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 359, ч. 1 ст. 361-1 КК України.
02.10.2019 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 359, ч. 1 ст. 361-1 КК України.
03.10.2019 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2019 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого частково, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Твердження сторони захисту про те, що на утриманні підозрюваного перебувають малолітня дитина 2015 р.н. та дружина, були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та не свідчать про можливість запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката з приводу необгрунтованості покладеного на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до вимог п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Разом з тим, слідчий суддя покладаючи на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок утримуватися від спілкування з співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України, в порушення наведених вимог Закону, не вказав конкретно прізвищ осіб, з якими підозрюваному необхідно утримуватись від спілкування. Не зазначено прізвища таких осіб і в клопотанні органу досудового розслідування.
Крім того, необхідним буде відмітити, що на момент постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали, підозрюваний ОСОБА_8 працює в Державному підприємстві «Інформаційні судові системи» ДСА України, а тому покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з співробітниками даної установи тягне за собою обмеження права останнього на працю, закріпленого у ст. 43 Конституції України.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що, у відповідності до ч. 3 п. 2 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України, з постановленням апеляційним судом в цій частині нової ухвали, якою відмовити у покладенні зазначеного обов`язку на підозрюваного, з мотивів викладених апеляційним судом.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2019 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати в частині покладення обов`язку утримуватися від спілкування з співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у покладенні обов`язку утримуватись від спілкування зі співробітниками Державного підприємства «Інформаційні судові системи» ДСА України.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4