УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року задоволено подання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про направлення до іншого суду для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд за новоявленими обставинами ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року.

Заявник у заяві зазначив, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2017 року була скасована постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 17.01.2017 року. Суддя першої інстанції ОСОБА_7 скасував постанову про закриття кримінального провадження у справі від 17.07.2017 року у зв`язку з необхідністю проведення додаткової експертизи, так як не були в повному обсязі досліджені всі обставини справи внаслідок неповноти проведеного досудового слідства та вказує на необхідність допиту свідків-касирів. Крім того, під час судового засідання відповідні клопотання про проведення додаткової експертизи взагалі сторонами не виносилось на обговорення. Тому висновок судді щодо необхідності проведення додаткової експертизи по справі є безпідставними. У рішенні не зазначено, на які обставини та докази можуть вказати свідки касири під час додаткових допитів і яким чином ці показання свідків можуть вплинути на досудове слідство.

Заявник зазначає, що суддя, в порушення вимог ст.ст. 98, 131 КПК України (в редакції 1960 року) не мав права призначити справу до розгляду, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 притягнуто, як обвинувачених за ч. 5 ст. 191 КК України без порушення відносно них кримінальної справи; було порушено вимоги КПК України про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення, було порушено право обвинуваченого на захист.

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, суддя не мав права приймати заяву від ОСОБА_9 та взагалі відкривати провадження, оскільки остання не є особою, яка має право звертатися до суду з відповідними заявами про перегляд постанови про закриття провадження у справі, так як вона в розумінні КПК не є заявником про злочин. Заявником про злочин була комісія, тобто юридична особа від імені якої, ОСОБА_9 , як член комісії, подала відповідну заяву. На час подання відповідної заяви про скасування постанови про закриття кримінального провадження, Перебийніс не була членом цієї комісії та не мала від цієї комісії відповідних повноважень. На теперішній час цієї комісії немає.

Заявник просив скасувати вищенаведену ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 07.12.2017 року та постановити нове рішення яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_9 в повному обсязі, закрити провадження у справі і повернути скаргу останній.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник потерпілого та цивільного позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви.
Представник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, матеріали справи №200/20652/17 (1кс/200/12513/17) за скаргою ОСОБА_9 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У відповідності з п.п. 4,5 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами також зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Судом встановлено, що за наслідками перевірки заяви про злочин, поданої до прокуратури Дніпропетровської області Тимчасовою контрольною комісією Дніпропетровської міської ради та яка від імені комісії була підписана головою останньої ОСОБА_9 , 21.11.2008 року було порушено кримінальну справу №65089100.

Постановою Ленінського суду м. Дніпропетровська від 26.10 2016 року справу за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було повернуто судом для проведення додаткового розслідування та в зв`язку з набранням чинності КПК України в новій редакції, відомості про вчинений злочин було внесено до ЄРДР за №0000361.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 17.07.2017 року було закрито вказане кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2017 року було задоволено скаргу ОСОБА_9 в порядку ст.303 КПК України та скасовано постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 17.07.2017 року про закриття кримінального провадження №0000361.

Звертаючись до суду із заявою перегляд ухвали слідчого судді від 07.12.2017 року за нововиявленими обставинами, заявник посилався, зокрема, на те, що на момент її постановлення суду не було відомо, що ОСОБА_9 не мала процесуального права на звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки кримінальна справа була порушена в 2008 році за заявою про злочин, що була подана Тимчасовою контрольною комісією Дніпропетровської міської ради та яка від імені комісії була підписана головою останньої ОСОБА_9 .Таким чином, остання не була заявником про злочин.

Поряд з цим, як встановлено судом під час розгляду заяви заявник ОСОБА_3 раніше вже звертався до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з аналогічною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді цього суду від 07.12.2017 року. При цьому, в обґрунтування підстав для її перегляду посилався на ті ж самі обставини, щодо постановлення ухвали за скаргою ОСОБА_9 , яка не мала права на подачу скарги, оскільки не була заявником та потерпілим ні у кримінальній справі, ні у кримінальному провадженні №0000361.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2018 року (справа №200/1354/18, провадження №1кс/200/1337/18) в задоволенні заяви ОСОБА_3 було відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили. Таким чином, судом давалась оцінка вказаній обставині, як нововиявленій, повторний розгляд заяви в цій частині суперечить принципу обов`язковості судового рішення для виконання.

Інші обставини, на які посилається заявник у своїй заяві про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, фактично є аналізом доказів у кримінальному провадженні, оцінкою судового рішення та непогодженням з його суттю, що є підставою для його оскарження в порядку, передбаченому законом, а не перегляду за нововиявленими обставинами.

Крім того, для вирішення питання, які судові рішення можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, суд звертається до загальних принципів, що визначають кримінальний процес.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.

Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру.

У главі 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, встановлено при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Системне тлумачення цієї глави призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили. Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Зі змісту ст. 459 КПК України випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили, або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.

Крім того, слід звернути увагу на те, що за змістом ч.2 ст.467 КПК України судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Тобто, цією правовою нормою передбачено можливість оскарження судових рішень, постановлених після відкриття кримінального провадження та здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

На думку суду за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточним.

Із урахуванням наведеного, на думку суду ухвала Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2017 про задоволення скарги ОСОБА_9 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000361, у загальному розумінні кримінального процесуального закону не належить до остаточних рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами відповідно до глави 34 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372, 464 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про перегляд ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Слідчий суддя