Справа № 177/337/17
Провадження № 1-кп/177/7/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2019
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110 від 12.11.2015 щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з професійно-технічною освітою, працюючого бригадиром слюсарів-ремонтників в сортопрокатному цеху № 2 ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувального акта, ОСОБА_3 04.10.2015 приблизно о 04 год. 00 хв., перебував на ділянці місцевості, розташованій на відстані близько 400 метрів від с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області, а саме: неподалік знаку нерегульованого залізничного переїзду з зображенням таблички відстані 150 метрів у напрямку залізничного переїзду, куди він під`їхав на автомобілі марки «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вийшовши з вище зазначеного автомобіля, у ОСОБА_3 виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з ОСОБА_7 , та умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень з вказаних мотивів.

Під час сварки ОСОБА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, посягаючи на здоров`я ОСОБА_7 , умисно, заздалегідь підготовленою дерев`яною битою, яку він утримував за руків`ям, наніс не менше одного удару по голові ОСОБА_7 , від чого останній впав на поверхню асфальтованої дороги.

У результаті умисного нанесення удару, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 10.06.2016 № 1023, тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної області обличчя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні 07.06.2019 обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав. Поряд з цим, під час судового розгляду подав письмове клопотання, яке підтримано ним та його захисником, адвокатом ОСОБА_6 , про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_7 правом на участь у судовому засіданні не скористався. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та при її вирішенні покладався на розсуд суду (а.с.118 т.1).
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), що за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом.
За п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло трироки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Крім того, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України скоєно обвинуваченим ОСОБА_3 04.10.2015, а з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності останній звернулася до суду 07.06.2019, тобто після спливу більше як трьох років з дня вчинення злочину.
Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі.
У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого ним клопотання .
Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, яке є злочином невеликої тяжкості, минуло більше ніж три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 12.11.2015 за ч. 2 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази, а саме, дерев`яну біту, що зберігається у камері речових доказів Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п.204-205), - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (а.п.71) у розмірі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: