Провадження №: 1-кс/755/8777/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР 27.09.2018 року за №0000291, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність слідчого у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального Кодексу України, а саме пункту 3 частини першої цієї статті, тобто наявністю випадків, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Скарга вмотивована тим, що 28.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , у рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000291, працівниками ГСУ СБУ було проведено обшук, під час якого вилучено, зокрема мобільний телефон «honor 8 x», моделі JSN-L21 IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .

Вказаний обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2019 року.

Як вказує особа, яка подала скаргу, походження вказаних вилучених речей є правомірним.

Крім цього, як вказує, адвокат ОСОБА_3 , наскільки йому відомо, слідчим відповідно до КПК України на вилучене майно не накладено арешт.

У світлі чого, адвокат ОСОБА_3 просить дану скаргу задовольнити та зобов`язати орган досудового розслідування повернути ОСОБА_4 вилучене під час обшуку майно.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів скарги, у провадженні ГУ СБУ в м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000291.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 07.08.2019 у справі № 761/30975/19, № 1кс/761/21304/19 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , ке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення документальних матеріалів та інших носіїв інформації, що стосуються господарської діяльності, проведеної протягом 2014-2019 років т.зв. ООО «ДЛ-М» (м. Донецьк, вул. Складська, буд. З-В), ООО «ДЛ-В» (м. Донецьк, вул. Складська, буд. З-В) та ДП «Аптека № 208» ООО «Сигма-Рент» (м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 129), а саме: електронні носії інформації ПЕОМ, ноутбуки, мобільні телефони/смартфони (термінали зв`язку), планшети, жорсткі диски, флеш-картки, карти-пам`яті, інша комп`ютерна техніка, програмно-апаратне обладнання та магнітні носії інформації, договори, контракти, додаткові угоди, специфікації, акти виконаних робіт, акти наданих послуг, податкові накладні, рахунки, фактури, заяви, свідоцтва, довіреності, довідки, копії паспортів, платіжні доручення, вантажні митні декларації, CMR, вантажні накладні, попередні декларації, квитанції, чеки, сертифікати якості, документи чорнової бухгалтерії, записники, блокноти, щоденники, зошити, чернетки з записами.
Тим самим, аналізуючи доводи скарги по суті слідчий суддя відмічає таке.

Кримінальний процесуальний Кодекс України розділяє поняття «тимчасово вилученого майна» та «майна до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку».

Так, згідно ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України майном до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку є вилучені речі та документи, які входять до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та/або відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Особа, яка подала скаргу, у ній посилається на неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами Кримінального процесуального Кодексу України.

Але, стаття ст. 303 КПК України, яка містить в собі виключний перелік дій та бездіяльності слідчого, що може бути оскаржена під час досудового розслідування, вказує на те, що під час досудового розслідування може бути оскаржена лише бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні саме тимчасово вилученого майна, подання ж скарги на неповернення «майна до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку» цією статтею Кодексу не передбачено.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких умов, враховуючи те, що в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку зазначено на необхідності відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів/смартфонів (термінали зв`язку), які можуть бути доказами під час судового розгляду, тобто тим самим майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, останнє, на переконання слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а тому посилання в скарзі на положення ст.ст. 169, 171, 173 КПК України є безпідставним.

Тож, слідчий суддя враховуючи вищезазначене, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, як необґрунтована, тобто являється за своєю суттю такою, що є сумнівною, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 167-169, 171, 173, 236, 303-307, 309, 310, 369-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР 27.09.2018 року за №0000291, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 10:20 год. 25.11.2019 року.

Слідчий суддя :