Справа № 646/567/17
№ провадження 1-кс/646/3939/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що постанова від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012 є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки ухвали слідчих суддів не виконані, а доводи постанови від 21.06.2019 не відповідають матеріалам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню. Також вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень ст.9 КПК України щодо повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам ст.56 Конституції України та нормам КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, до канцелярії суду від останнього надійшла заява про розгляд скарги за його відсутністю, доводи викладені у скарзі підтримав у повному обсязі та просив скаргу задовільнити.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, приходить до наступного.

У ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.12.2012 за заявою ОСОБА_3 щодо підроблення документів, виданих від його імені працівниками УГБ ГУ МВС України у Харківській області, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

21.06.2019 старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постанови про його закриття багаторазово скасовувалися ухвалами слідчих суддів. Зокрема в ухвалі від 22.02.2018 слідчий суддя, скасовуючи постанову про закриття даного кримінального провадження від 29.09.2017 вказував, що недоліки слідства, викладені в попередній ухвалі слідчого судді не усунуті. Після скасування постанови про закриття вказаного кримінального провадження слідчі дії не здійснювалися й 28.03.2018 слідчим кримінальне провадження закрито. Постанову від 28.03.2018 про закриття кримінального провадження № 0000024 було скасовано слідчим суддею через не повне з`ясування обставин у кримінальному провадженні. Поновивши слідство, слідчий отримав на запит листа ГУ НП у Хаківській області, згідно якого слідчому необхідно було надати більш уточнену інформацію щодо ОСОБА_5 та повідомлялося, що архівна особова справа ОСОБА_6 зберігається у Галузевому архіві МВС України. При цьому матеріали кримінального провадження не свідчать про звернення до Галузевого архіву МВС України щодо ОСОБА_6 та уточнення даних щодо ОСОБА_5 . Крім того, ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 було спростовано неможливість отримання слідством інформації про перебування ОСОБА_3 на лікуванні у листопаді, грудні 2007 року.

Посилання у постанові про закриття кримінального провадження на відповідь начальника госпіталю, відповідно до якого ОСОБА_3 станом на 19.06.2017 до госпіталю ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» за медичною допомогою не звертався не відповідає фактичним обставинам, оскільки відповідно до наявної у матеріалах кримінального провадження відповіді на запит від 14.03.2012 №04/2/1-485-10, що видана поліклінікою сектору медичного забезпечення ГУМВС України у Харківській області, ОСОБА_3 перебував на лікуванні у цій поліклініці з 05.12.2007 по 10.12.2007. Також у матеріалах кримінального провадження наявна довідка від 21.02.2014 №11/1-168, яка підтверджує факт перебування ОСОБА_3 на лікуванні у госпіталі ГУМВС України у Харківській області з 23.11.2007 до 04.12.2007. Таким чином інформація про перебування заявника на лікуванні у вказані ним періоди підтверджена наявними у матеріалах кримінального провадження довідками.

Після останньої скасованої ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 постанови про закриття з наведеними підставами такого скасування, відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим не було вжито ніяких заходів для усунення вказаних ухвалою недоліків, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, і 21.06.2019 винесено нову постанову від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Все наведене свідчить про неусунення слідчим недоліків слідства, на які вказувалося в ухвалах слідчих суддів при скасуванні попередніх постанов про закриття даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Такими діями слідчий, не зважаючи на неодноразові судові рішення, свідомо порушує засади кримінального провадження, зокрема, верховенство права, закріпленого у ст.8 КПК України, законність, закріпленого у ст.9 кримінального процесуального закону, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, закріплених ст. 21 КПК України.

Дії службових осіб по закриттю кримінального провадження при таких обставинах є неприпустимими та незаконними, грубо порушують не лише вищевказані норми кримінального процесуального закону України, а й ст.ст. 8, 19 Конституції України, де органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п.67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. У кримінальному провадженні №0000024 від 07.12.2012 цього зроблено не було.

Згідно зі ст.533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, є невмотивованою, передчасною, винесена без дослідження всіх обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 , а також не були виконані попередні ухвали слідчих суддів, оскаржувана постанова від 21.06.2019 не відповідає об`єктивним даним та матеріалам кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012. Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не виконано ухвали слідчих суддів, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_4 від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000024 від 07.12.2012 повернути до прокуратури Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1