МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/682/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 84 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, неодруженому, маючому середню освіту,
- відмовлено в задоволенні заяви про звільнення від покарання за хворобою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.

Просить ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року скасувати та звільнити його від покарання за хворобою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції. В задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою - відмовлено.
Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого. Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що має ряд захворювань в тому числі і тяжкі, які перешкоджають йому як засудженому відбувати покарання.
В своїх доводах апелянт вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що він являється інвалідом ІІ групи.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
До Снігурівського районного суду Миколаївської області звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про звільнення від покарання, посилаючись на наявність у нього захворювань.
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд прийшов до висновку, що хвороба, на яку страждає засуджений ОСОБА_6 не підпадає до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали судового провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 6 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, зокрема, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до частини 2 статті 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1973 року № 8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений згідно з додатком 12 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, що затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Як вбачається з висновку лікарсько-консультативної комісії від 31 травня 2019 року щодо встановлення наявності підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою (а.с. 4), у засудженого ОСОБА_6 діагностовано ВІЛ - інфекція, IV клінічна стадія (СД4 №794 від 15.05.2019 р. (794) - 23,8%. ВН від 11.02.2019 р. Not det). РифТБ (29.03.19) легень (інфільтративний) Дестр- МБТ + Мазок + МГ+ R+ Культура в роботі Гістологія0 Категорія 4 (РТБ) Когорта 1 (2019).
Супутні захворювання: Кандидоз ротової порожнини. Токсична енцефалопатія. Арахноїдальна кіста лівої гемісфери мозку з лікворною дисциркуляцією, судомним синдромом. Хронічний вірусний гепатит "С" мінімального ступеню активності.
Згідно даним висновку лікарсько-консультативної комісії, загальний стан ОСОБА_6 середнього ступеню важкості і не набув підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою. Відмічається позитивна рентген-динаміка.
Окрім того, як слідує з матеріалів судового провадження, а саме характеристики від 4 червня 2019 року (а.с. 9), засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання характеризується негативно. На виробництві установи не працевлаштований. За допущенні порушення режиму відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за зберігання заборонених предметів, зокрема заточену металеву пластину, а також було вилучено телефон. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. Питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до статті 81 КК України розглядалося на засіданні установи 29 травня 2019 року та було відмовлено як такому, що не довів свого виправлення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_6 не підлягає звільненню від відбування покарання за хворобою, оскільки вона не входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для її скасування немає. Окрім того, апелянт не навів жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: