Справа № 710/981/19
Провадження № 1-кп/710/77/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення -
прокурора начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку захисту -
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 за №0000289, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іскрене Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, освіта середня-спеціальна, на утриманні має малолітнього сина 2017 року народження, раніше не судимого, інші дані про особу суду не відомі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, освіта середня, на утриманні має трьох малолітніх дітей 2010, 2012, 2013 року народження, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 10.07.2019, близько 01.30 години, перебуваючи біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, скориставшись вільним доступом, з корисливих мотивів, таємно, намагався викрасти металеве покриття даху сараю, а саме 26 сталевих листів розміром 1х2 м. завтовшки 2 мм., вартістю 50 грн. за 1 лист, загальною вартістю 1300 грн., які належать ОСОБА_7 .. Злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочину.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 10.07.2019, близько 01.30 години, перебуваючи біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, скориставшись вільним доступом, з корисливих мотивів, таємно, намагався викрасти металеве покриття даху сараю, а саме 26 сталевих листів розміром 1х2 м. завтовшки 2 мм., вартістю 50 грн. за 1 лист, загальною вартістю 1300 грн., які належать ОСОБА_7 .. Злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочину.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитані в суді обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованих їм діяннях свою вину визнали повністю та повідомили, що в ніч з 09.07.2019 на 10.07.2019, автомобілем Форд, який належить ОСОБА_6 , біля опівночі приїхали до с.Кам`януватка Шполянського району, побачили недоглянуту садибу, вирішили зняти із даху сараю металеві листи. Поблизу сараю була драбина, за допомогою якої вилізли на дах сараю, та маючи із собою цвяходер, зняли із даху мателеві листи, які скидали перед сараєм. Листи хотіли здати на металолом. Близько 2 години, приїхала поліція, а тому обвинувачені не змогли вивезти листи в кількості 26 штук.

В суді встановлено, що обвинувачені повністю визнають свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування злочині, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а потерпіла сторони та прокурор не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч,3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, як необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до обвинувачених про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12354,74 грн. та моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. Даний позов обвинувачений ОСОБА_5 визнав частково 1300,00 грн. матеріальної шкоди та 15000,00 грн. моральної шкоди, обвинувачений ОСОБА_6 також визнав частково цивільний позов: 3000,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Потерпіла матеріальну шкоду обґрунтувала кошторисом витрат на відновлення даху сараю.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_4 має право на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинувачених було заподіяно матеріальну шкоду.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як слідує з роз`яснюючих положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року (з наступними змінами), враховується стан здоров`я потерпілого, характер та тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, суттєвість вимушених змін у його життєвих та виробничих відносинах та інше. При цьому необхідно виходити з основ розумності, зваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинувачених солідарно на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 12354,74 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Речові докази - 26 сталевих листів розміром 1х2 м, які передані на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_4 належить залишити потерпілій.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженні не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іскрене Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інші дані про особу суду не відомі, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , не працюючого, інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та жительки АДРЕСА_4 , майнову шкоду в сумі 12354,74 грн. (дванадцять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні сімдесят чотири гривні) та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1