233 № 233/1966/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №000289 від 16 березня 2019 року «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.10.2006 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.187 КК України, до 7 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 12 днів постановою Полтавського суду від 04.03.2011 року на підставі ст. 107 КК України;

- 14.11.2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1,530 грн. 00 коп., який ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 10.04.2019 року замінено на 90 годин громадських робіт; покарання у вигляді громадських робіт не виконано;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

13 червня 2019 року за ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, провадження по справі зупинено.

08 липня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою датоване 04 липня 2019 року.

08 липня 2019 року за ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було поновлено судове провадження та справу призначено для розгляду у закритому судовому засіданні клопотання прокурора від 08 липня 2019 року про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою датоване 04 липня 2019 року.

08 липня 2019 року за ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було задоволено клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, провадження по справі зупинено.

17 вересня 2019 року за ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було поновлено судове провадження у зв`язку із розшуком обвинуваченого ОСОБА_4 та справу призначено для розгляду.

Прокурор підтримала письмове клопотання від 04 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені обвинуваченому ОСОБА_4 - 16 вересня 2019 року о 16 годині 30 хвилин, що підтверджується розпискою останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити в задоволені клопотання прокурора.
Заслухавши прокурора та обвинуваченого, дослідивши наявні матеріали з приводу вимог клопотання, суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом приймається до уваги, що прокурор підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події;

- проведеним слідчим експериментом за участю ОСОБА_5 ;

- висновком експерта №3/12-262 від 25.03.2019 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність наступного ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

спроба переховуватися від суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 за місцем свого мешкання не проживає, неодноразово не з`являвся у судові засідання, хоча завчасно був повідомлений про день та час їх проведення, був оголошений у розшук в зв`язку із ухиленням від явки до суду, не працює, не має постійного заробітку, стійких соціальних зв`язків, не одружений. Суворість покарання за злочин в якому він обвинувачується, передбачений ч.2 ст.309 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування;

До того ж суд вважає, що ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

спроба вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити злочинну діяльність, прокурором не доведений та не підтверджується тим, що в матеріалах кримінального провадження маються дані про скоєння ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень рішення по яким судом не прийнято.

Враховуючи обставини скоєного злочину та особу, яка до нього причетна, детально вивчивши характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого і приймаючи до уваги його пояснення та заперечення, суд вважає, що на даний час прокурор в судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від суду та перешкоджала кримінальному провадженню ……, що й було доведено під час розгляду зазначеного клопотання стороною обвинувачення, визнано судом обґрунтованим та жодним чином не спростовано стороною захисту.

Тож зазначений та встановлений судом ризик виправдовує обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаному ризику, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведеному ризику, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

До того ж судом враховані вимоги п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України де зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , вважається особою раніше судимою та обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання на строк до 5 років.

Враховуючи, що більш м`який запобіжних захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне, клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

При цьому застосування даного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Відповідно до ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, який встановити у розмірі двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 40 140 грн., поклавши на ОСОБА_4 , певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182-185, 193, 194, 196-198, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, по кримінальному провадженню № 0000289 від 16 березня 2019 року на строк 60 (шістдесят) днів, з 17 вересня 2019 року до 15 листопада 2019 року включно, взявши під варту в залі суду.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - тримати під вартою в ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області, керівникові якої направити копію ухвали.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у розмірі двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, 00 копійок.

У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населенного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває: АДРЕСА_1 - без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком на два місяці.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1