Єдиний унікальний номер 202/2314/15-к
Провадження №1-кп/205/769/18
У Х В А Л А

23 травня 2019 року м. Дніпро

Суд присяжних Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6

за участю прокурора - ОСОБА_7

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

представників потерпілих- адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглядаючи в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 ч.3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.2 ст.408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Стосовно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 22 червня 2019 року.

Судом присяжних, під час судового розгляду, поставлено на вирішення питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, його зміни або скасування.

Прокурор вважав, що наявний потенційний ризик того, що обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 можуть переховуватись від явки до суду або створити перешкоди для розгляду кримінального провадження іншим чином, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені тяжкі та особливо тяжкі злочини, в разі зміни останнім запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, а також зазначив про те, що обвинувачені можуть здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів під час допиту в судовому засіданні, оскільки останні, наразі, не допитані, у зв`язку з чим, прохав суд присяжних продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.

Представники потерпілих - адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також прохали продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, т.я. на їх думку продовжують існувати ризики, враховані судом, під час попереднього прийняття рішення про продовження саме цього запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_8 , а також сам обвинувачений заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 посилаючись на те, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_10 та сам обвинувачений, заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наявність постійного місця проживання у обвинуваченого та стійких соціальних зв`язків, тривалість його перебування під вартою та недоведеність заявлених ризиків, прохали суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_9 , а також сам обвинувачений, заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , обґрунтовуючи тим, що останній має стійкі соціальні зв`язки, не має намірів ухилятися від суду, має постійне місце мешкання та тривалий час утримується під вартою. У зв`язку з чим, просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд присяжних, заслухавши клопотання та думку усіх учасників судового провадження, вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , необхідно відмовити, задовольнивши клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на інший, у вигляді домашнього арешту, виходячи за наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд присяжних вважає, що прокурором, не було надано переконливих та належних доказів існування вагомих ризиків того, що зміна запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на більш м`який, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених в подальшому.

Суд присяжних критично ставиться до позиції сторони обвинувачення, яка у своїх доводах щодо обґрунтованості необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежилась тільки переліченням ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, без надання на це відповідних доказів.

Така позиція прокурора, суперечить вимогам ч.2 ст.331 КПК України, якою передбачено, що обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду, здійснюється в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, тобто, незалежно від стадії судового розгляду, обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, покладається виключно на прокурора.

Також, судом присяжних враховано і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд присяжних також вважає, що сама по собі тяжкість пред`явленого обвинувачення, не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під вартою. На цю обставину посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

Суд враховує вимоги ст.5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

В справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 (с) Конвенції.

Таким чином, враховуючи наведену судову практику, можливо прийти до обгрунтованого висновку, що застосування до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить виконання обвинуваченими у подальшому, на час судового розгляду, покладених на них процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, судом присяжних також враховано наявність у обвинувачених стійких соціальних зв`язків, родини та дітей, а також утриманців, постійного місця мешкання та реєстрації.

На підставі викладеного, суд обґрунтовано вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення правослухняної поведінки обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, враховуючи характер та обставини злочинів, скоєння яких інкримінуються обвинуваченим та суспільний інтерес до них, а також задля ефективного забезпечення виконання процесуальних обов`язків, покладених на обвинувачених, суд присяжних вважає за необхідне застосувати для обвинувачаних електронні засоби контролю у відповідності до ст.195 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 195, 197, 331 КПК України, суд присяжних,

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 22 липня 2019 року, з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, виїзд за межі вказаного населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання, негайно звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 22 липня 2019 року, з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 цілодобово, виїзд за межі вказаного населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання, негайно звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 22 липня 2019 року, з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_3 , цілодобово, виїзд за межі вказаного населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання, негайно звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 передати для виконання до ГУНП України в Кіровоградській області; у відношенні обвинуваченого ОСОБА_15 до ГУНП України в Дніпропетровській області, для негайної постановки на облік обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п.п.4,9 ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обов`язки утримуватись від спілкування один з одним, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, а також носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 негайно прибуття за вказаним у ухвалі суду, місцем свого проживання та повідомити територіальний відділ поліції про необхідність стати на облік, як осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -