Ухвала

21 жовтня 2019 року
м. Київ
Провадження № 13-75зво19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
розглянула заяву ОСОБА_17 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень за виключними обставинами і
ВСТАНОВИЛА:
Як убачається із заяви, яка надійшла та зареєстрована Верховним Судом 17 жовтня 2019 року, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2001 року, залишеним без зміни рішенням Верховного Суду України від 22 січня 2002 року, ОСОБА_17 засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «ж», «з» статті 93, частиною 2 статті 145, статті 2153 Кримінального кодексу України 1960 року (далі КК).
Засуджений ОСОБА_17 просить переглянути постановлені щодо нього судові рішення за виключними обставинами, замінити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років та звільнити його від подальшого відбування покарання, обмежившись вже відбутим строком. ОСОБА_17 посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Петухов проти України» і вважає, що це рішення є джерелом права у його справі, а тому йому має бути призначено покарання, яке б відповідало міжнародним нормам.
Перевіривши доводи, наведені у заяві, Велика Палата Верховного Суду вважає, що заяву слід повернути з огляду на таке.
Відповідно до частини 3 статті 463 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами подаються до Верховного Суду для їх розгляду у складі Великої Палати.
Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 459 КПК виключною обставиною визнається встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом. Заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстави, передбаченої пунктом 2 частиною 3 статті 459 цього Кодексу, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 461 КПК може бути подано особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною.
Як убачається із заяви, ЄСПЛ як міжнародна судова установа, юрисдикція якої визнана Україною, постановив рішення щодо іншої особи, а не щодо ОСОБА_17 .

Отже, ОСОБА_18 не є особою, яка має право подавати заяву про перегляд рішень судів України за виключними обставинами на підставі зазначеного ним рішення ЄСПЛ.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 429, частини 3 статті 464 КПК заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 429, 461, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_17 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень за виключними обставинами повернути заявнику.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16