Справа № 629/1616/19
Провадження № 1-кс/629/844/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0002742 від 11.10.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого лікарем рентгенологом в клініці «Vivo», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 ч.3 КК України, -
встановив:

Старший слідчий Лозівського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 20.06.2019 року звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 08 квітня 2003 року ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді судово-медичного експерта Лозівського міжрайонного відділення Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, знаходячись в приміщенні Лозівського МРВ СМЕ за адресою: м.Лозова, вул.Червоних Артелеристів,27, запропонував ОСОБА_7 надати для себе та для своєї дружини ОСОБА_8 , яка на той час займала посаду виконуючої обов`язки завідуючої Лозівського МРВ ХОБСМЕ, неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США за проведення медичного освідування та складання висновку на його користь. 10 квітня 2003 року близько 14-00 години ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом, направленим на одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням свого становища, отримав від нього неправомірну вигоду у вигляді 200 доларів США , що еквівалентно 1066 грн.

11.10.2016 року дане кримінальне правопорушення внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002742, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 ч.3 КК України.

З 11.01.2018 року підозрюваний ОСОБА_4 перебував у міжнародному розшуку за обліками генерального секретаріату Інтерполу.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2019 року відповідно до ч.6 ст.193 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
19.06.2019 року о 7-30 год. підозрюваного ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 16.04.2019 року (протокол затримання №59/86 від 20.06.2019 року).
20.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 ч.3 КК України прохання надати та одержання працівником установи неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник в установі, в інтересах того, хто обіцяє та надає таку вигоду. Підозрюваний відмовився від отримання та підписання повідомлення про підозру.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечуючи вчинення злочину, зазначив, що йому було невідомо про оголошення в розшук, а в подальшому у міжнародний розшук, повідомив, що з 2003 року дійсно перебував за межами країни у РФ, після повернення до України працевлаштувався та з 2016 року працював в м.Києві лікарем рентгенологом, при цьому у 2016 році отримував паспорт громадянина України в Лозівському відділі поліції та посвідчення водія в Лозівському МРЕВ і йому ніхто про розшук не повідомляв, після того як дізнався про розшук самостійно звернувся з відповідною заявою до органів поліції і 19 червня 2019 року за місцем проживання прийшли працівники поліції, та в подальшому його доставили до м.Лозова, ухилятись від органу досудового розслідування він не збирається, оскільки добровільно з`явився для врегулювання справи.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти обрання її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила врахувати наведені її підзахисним обставини та той факт, що фактично справа підлягає, у відповідності до вимог закону, закриттю на підставі ст.49 КК України, оскільки з моменту вчинення злочину минуло понад 15 років.

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній не має постійного місця роботи та проживання, переховується від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 ч.3 КК України, вчиненого 08.04.2003 року.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду; у цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні підстави, які б вказували на необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки минули строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.369-372,395 КПК України, ст. 49 КК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0002742 від 11.10.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 ч.3 КК України, відмовити.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1