У Х В А Л А

08 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу (провадження №0000634 від 27.11.2015) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина Украї ни, має середню освіту, який не працює, не судимий, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
учасники судового провадження прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що він - ОСОБА_3 , не маючи право на здійснення операцій з брухтом кольорових металів, на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливих мотивів здійснював прийом, зберігання та збут брухту кольорових металів.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про металобрухт» № 619-XIVвід 05.05.1999 визначено металобрухт як непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Операціями з металобрухтом є заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів. Заготівлею металобрухту є діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом. Купівлею та/або реалізацією металобрухту є діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань. Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про металобрухт» № 619-XIVвід 05.05.1999 операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Проте ОСОБА_3 , не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом кольорових металів, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, в період часу приблизно з березня 2015 року до 24.11.2015 на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , приймав від фізичних осіб брухт кольорових металів, зважуючи його на напільних електронних вагах, тобто здійснював незаконні операції з брухтом кольорових металів.

24.11.2015 приблизно о 16.15 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення Закону України «Про металобрухт» № 619-XIVвід 05.05.1999, з корисливих мотивів, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , у середині приміщення господарської будівлі, розташованої поруч із житловим будинком, прийняв від ОСОБА_7 брухт міді, визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених напільних електронних вагах, яка склала 0,8 кг, за що виплатив 64 грн.

24.11.2015 в період з 16.20 год. до 19.30 год. під час проведення обшуку на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено 20 кг брухту кольорових металів, що був куплений ОСОБА_3 у період часу приблизно з березня 2015 року до 24.11.2015, який останній зберігав за вказаною адресою, напільні електронні ваги для визначення маси металобрухту, рукописні документи, в яких ОСОБА_3 відображав облік приймання, зберігання та збуту металобрухту, а також грошові кошти в сумі 17 089 грн., які було отримано, підготовлено та використано ОСОБА_3 в процесі здійснення незаконної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснював прийом брухту кольорових металів.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 213 КК України, за ознаками: «здійснення прийому брухту кольорових металів фізичними особами».

Під час розгляду справи, прокурор звернувся до суду із постановою про відмову від публічного обвинувачення.

В обґрунтування відмови від обвинувачення прокурор вказує, що в ході судового розгляду встановлено, що обвинувальний акт затверджено без надання об`єктивної та належної оцінки доказовій базі, яка була зібрана під час досудового розслідування, а тому необхідно відмовитись від публічного обвинувачення з наступних підстав:

1. В матеріалах кримінального провадження містяться ухвала слідчого судді Центрально-міського суду м. Кривого Рогу від 16.11.2015 в якій відсутні відомості щодо особи, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться або особу, яка орендує приміщення.

В подальшому під час досудового розслідування, зазначені документи в матеріали кримінального провадження не долучені та не дослідженні в суді.

Так, 24.11.2015 на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2015 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 2 телефони: LENOVO, SAMSUNG; брухт кольорових металів загальною масою 20 кг., електронні напільні ваги в кількості 1 шт.; документи у вигляді: 1 зошиту, 2 блокноти і 4 аркуші паперу з рукописними записами щодо обліку незаконних операцій з металобрухтом, квитанцію №№ 007001 від 11.02.2015, 238 від 06.02.2009, 3793 без зазначення дати; грошові кошти в сумі 17089 грн.

Так, в порушення ч. 9 ст. 236 КПК України, не було вручено другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей особі у якої було проведено обшук, а в разі її відсутності повнолітньому членові її сім`ї або його представникові, про що свідчить відсутність запису в зазначеному протоколі обшуку.

Крім того, не дали надати письмові пояснення стосовно відмови від підписання в протоколі (ч. 6 ст. 104 «Якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу»). Обшук проводився в присутності ОСОБА_8 (яка є володільцем приміщення) та ОСОБА_3 (обвинуваченого по справі). В протоколі про проведення обшуку в графі «Особа, в приміщенні якої проводився обшук» записано: від підпису в протоколі відмовився, при цьому вказаний факт понятими не засвідчено.

2. Так в судовому засіданні по справі встановлено, що прокурором прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_9 26.11.2015 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000542, а саме: «клопотання прокурора про проведення обшуку від 16.11.2015, ухвала слідчого судді про проведення обшуку від 16.11.2015, протокол обшуку від 24.11.2015 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , фото таблиця до нього, пояснення ОСОБА_10 від 24.11.2015, постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів (металобрухту) від 24.11.2015, акт про передачу-приймання на відповідальне зберігання металобрухту від 24.11.2015, постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів (ваги і документів) від 24.11.2015, квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 11143, постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів (грошових коштів) від 24.11.2015, квитанція №001660 від 25.11.2015, а також речові докази, вилучені 24.11.2015 в процесі обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 ».

При дослідженні зазначеного процесуального документа не встановлено, куди саме виділені зазначені речові докази, крім того в подальшому речові докази не були визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000634 від 27.11.2015 за ч.1 ст.213 КК України, тому вважаються недопустимими речовими доказами (крім 2 телефонів: LENOVO, SAMSUNG, які були виділені окремою постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.11.2015 та постановою про приєднання до кримінального провадження № 0000634 від 27.11.2015 речовими доказами).

Крім того, при дослідженні зазначених телефонів встановлено, що слідчим під час досудового розслідування не проведено огляд зазначених речових доказів, та не проведені усі можливі слідчі дії для підтвердження або спростування, що саме ці телефони з сім-картами були використані як знаряддя злочину даного кримінального правопорушення.

Пунктом 19 ППВСУ від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що «визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Основного Закону обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».

3. В ході судового розгляду при допиті свідків встановлено:

Допит свідка ОСОБА_11 .

Надав показання суду, що у 2015 році, точної дати та часу не пам`ятає, прийшов до адреси: АДРЕСА_1 щоб здати металобрухт. Того ж дня, він прийшов до зазначеної адреси, де йому відкрив двері обвинувачений ОСОБА_12 та який купив металобрухт за 240 грн. Після чого ОСОБА_11 попрямував додому з вилученими коштами.

Допит свідка ОСОБА_7 .

В судовому засіданні надав пояснення, що у 2015 році, точної дати та часу не пам`ятає, прийшов до адреси: АДРЕСА_1 , щоб здати металобрухт. Того ж дня, він прийшов до зазначеної адреси, де йому відкрив двері обвинувачений ОСОБА_12 та який купив металобрухт за 64 грн. Після чого свідок попрямував додому з вилученими коштами.

В той же день свідок ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, які спитали, де саме він здавав металобрухт, на що останній повідомив адресу: вул. Угорська, 23.

Зазначена подія нічим не підтверджується, крім показів свідка, так як у свідка не було вилучено та оглянуто грошові кошти, які він отримав від обвинуваченого.

Допит свідка ОСОБА_13 (понятий при проведенні обшуку)

Надала показання суду, що була в якості понятої під час проведення слідчої дії, а саме обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку вона підтвердила факт виявлення та вилучення речових доказів по справі, а саме: 2 телефони: LENOVO, SAMSUNG; брухт кольорових металів загальною масою 20 кг., електронні напільні ваги в кількості 1 шт. і документи у вигляді 1 зошиту, 2 блокнотів і 4 аркушів паперу з рукописними записами щодо обліку незаконних операцій з металобрухтом, квитанцію №№ 007001 від 11.02.2015, 238 від 06.02.2009, 3793 без зазначення дати; грошових коштів в сумі 17089 грн. При виявленні грошових коштів зазначені грошові кошти не переписувались за номерами та серією. Тобто, якщо б зазначені грошові кошти були визнані речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000634, їх огляд був би неможливим, оскільки не переписані номери та серії банкнот.

Крім того, складаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , прокурор прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000634, не описав діяння, вчиненні ОСОБА_3 настільки чітко, щоб можна було провести розмежування за ст.ст.164, 16410,16416 КУпАП та не взято до уваги, що кваліфіковані склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.164, 16416 КУпАП передбачають настання навіть не кримінальної, а адміністративної відповідальності за вчинення дій, що потягли отримання доходу в розмірі, який в одну тисячу і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тоді як у цьому випадку мова ведеться про отримання доходу особою, в розмірі 64 гривні, то менше від чотирьох розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пунктом 19 ППВСУ від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що «визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Основного Закону обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».

Аналізуючи зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду докази, зазначені вище факти, наявні матеріали кримінального провадження, прокурор прийшов до висновку, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, відповідно до ч.1 п.3 ст.284 КПК України.

У судовому завданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 погодились із процесуальним рішенням прокурора щодо відмови від публічного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Таким чином прокурором реалізовані його процесуальні права у кримінальному провадженні
керуючись ст.ст. 284, 286, 369, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 від публічного обвинувачення у кримінальному провадженні 0000634 відносно ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази і вичерпані можливості їх отримати, відповідно до ч.1 п.3 ст.284 КПК України.

Кримінальне провадження № 0000634 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України - закрити .

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі брухт кольорових металів масою 20 кг. який зберігається у ТОВ «НОВА-ГРЕЙН», електроні напільні ваги, документи у вигляді зошиту, 2 блокнотів та 4 аркушів паперу - повернути власнику ОСОБА_3 ; грошові кошти загальною сумою 17089 гривен, які перебувають на зберіганні СФЗБО Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_3 ; мобільні телефони «LENOVO» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 SIM-карта НОМЕР_3 , SIM-карта НОМЕР_4 , «SAMSUNG» IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , SIM-карта НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_3 за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Позов по справі не заявлено.

Ухвала суду може бути направлена усіма учасниками судового провадження до Дніпровського апеляційного суду, через суд, який ухвалив рішення протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_14