печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судов их засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
14.05.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про кримінальне правопорушення від 16.11.2018, 08.11.2018, 01.03.2019.

В обґрунтування скарги особа, яка подала скаргу посилається на те, що 16.11.2018, 08.11.2018, 01.03.2019 до СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області було подано заяви про вчинення кримінального правопорушення. Однак всупереч положенням ст. 214 КПК України відомості з даних заяв не були внесені уповноваженими особами СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області. За вказаних обставин особа, яка подала скаргу просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області внести відомості, викладені в заявах ОСОБА_3 про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Разом з цим особа, яка подала скаргу просить поновити строк на оскарження дій СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, у зв`язку з тим, що з врахуванням поганого стану здоров`я не мала змоги вчасно звернутись з скаргою до слідчого судді.

Враховуючи зазначені обставини, заявник звернулась до суду для оскарження бездіяльності уповноважених осіб СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав.

Представник СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як вбачається з положень ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

За правилом ст. 303 КПК України, передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 304 КПК України, оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей у ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом 10 днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

Так в тексті скарги, заявник посилається на те, що вона звернулась до СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області з заявами від 16.11.2018, 08.11.2018, 01.03.2019 про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник, не отримавши відомості відмову у внесенні відомостей до ЄРДР даних із її заяв від 16.11.2018, 08.11.2018, 01.03.2019, звернулась до суду у порядку ст. 303 КПК України 14.05.2019 з оскарженням бездіяльності, наслідком чого є пропущення десятиденного строку на подання скарги.

Так, зі скаргою до суду заявник звернувся 14.05.2019, що підтверджується вхідним штампом Печерського районного суду м. Києві № 62104, який міститься на першому аркуші скарги, порушуючи при цьому перед судом питання про поновлення строку для подачі скарги.

Оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР могло мати місце протягом 10 днів з дня отримання заяви слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою особою СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, а відтак посилання заявника на те, що мала проблеми зі здоров`ям є безпідставними.

Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження, згідно ст. 303 КПК України, у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством у скарзі не вказано.

Враховуючи вищевикладене, підстав для поновлення процесуального строку на подачу скарги не вбачається.

Окрім цього, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги вбачає, що листом від 05.12.2018 заявника було повідомлено про те, що за результатами розгляду заяви від 16.11.2018 слідчими СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування №0000629.

Щодо заяв на які посилається заявник від 08.11.2018 та 01.03.2019, слідчий суддя з відповідей СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 05.12.2018 та 19.03.2019, вбачає, що вони були подані в порядку ст. 220 КПК України , також, до матеріалів скарги не додано копії заяв на які посилається заявник.

Відтак із наведеного вбачається, скаржником враховуючи принцип змагальності кримінального процесу не було повною мірою виконано свого процесуального обов`язку із надання належних і допустимих доказів порушення органом досудового розслідування вимог закону при розгляді вищевказаного порушення.

Наряду з вказаним варто зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1