Справа №487/8150/19
Провадження №1-кс/487/8630/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000008 від 04.01.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у Миколаєві ОСОБА_4 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000008 від 04.01.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просив суд поновити йому строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, скасувати вищезазначену постанову, розпочати досудове розслідування та визнати його потерпілим, мотивуючи тим, що слідчим не було враховані обставини на підставі яких було порушено кримінальне провадження, а саме з тексту постанови видно, що слідчий виключив з тексту державні органи на підставі яких і було порушено кримінальне провадження. А саме не виконання рішень суду та незаконне звільнення з посади, незаконні дії, які були вчинені службовими особами ГУМВС України в Одеській області та службовими особами відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Одеській області, Державною казначейською службою в Одеській області, ГУ НП в Одеській Області.

Учасників кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР у м. Миколаєві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 04.01.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 19.10.2018 року керівники ГУМВС України в Одеській області, ГУНП в Одеській області, Державної казначейської служби в Одеській області та Державної виконавчої служби в Одеській області не виконують наступні рішення судів: №815/6908/15 від 15.03.2016 року, №815/6908/15 від 15.11.2017 року, №800/12410/16 від 13.07.2016 року, №815/863/18 від 23.07.2018 року про поновлення його на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

Проте, під час досудового розслідування кримінального провадження не здобуто достатньо даних та доказів, які підтверджують, що посадові особи ГУНП в Одеській області та Державної казначейської служби в Одеській області умисно не виконують рішення суду по зазначеним справам, у зв`язку із чим 30.09.2019 року слідчий ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, оскільки вважає, що у діях вищевказаних посадових осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 27.05.2019 року направлено запит до ГУНП в Одеській області щодо виконання ГУНП в Одеській області рішень суду винесеними за позовами ОСОБА_3 та надання підтверджуючих документів стосовно реального їх виконання.

Також 27.05.2019 року направлено запит до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо виконання рішень суду винесених за позовами ОСОБА_3 та надання підтверджуючих документів відносно їх реального виконання.

28.05.2019 року допитаний в якості свідка ОСОБА_3 стосовно фактів вказаних в його заяві та з інших питань, що стосуються вказаного кримінального провадження.

18.06.2019 року надійшла відповідь ГУНП в Одеській області з копіями стосовно виконання рішень суду відносно поновлення на посаді ОСОБА_3 .

Відповідно наданих документів ГУНП в Одеській області встановлено, що Ліквідаційна комісія МВС України в ГУМВС України в Одеській області 04.01.2018року повідомляла ГУНП в Одеській області щодо поновлення в органах внутрішніх справ ОСОБА_3 з 06 листопада 2015 року на підставі виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 та з питанням щодо прийняття (неприйняття) вищевказаного на посаду до ГУНП в Одеській області, а також з приводу роз`яснення процедури набору кандидатів на службу до поліції на вакантні посади.

На вищевказаний лист ГУНП в Одеській області повідомило, що відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж З місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі поліції. Також ГУНП в Одеській області повідомило, що ОСОБА_3 не приймався на службу до ГУНП в Одеській області.

20.03.2018 року Ліквідаційна комісія МВС України в ГУМВС України в Одеській області знову направила листа до ГУНП в Одеській області щодо виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2018, винесеної у справі №815/863/18/19696/18 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2018 ВП №5690161 щодо поновлення в органах внутрішніх справ ОСОБА_3 з 06 листопада 2015 року та з питанням щодо прийняття (неприйняття) вищевказаного на посаду до ГУНП в Одеській області, а також з приводу роз`яснення процедури набору кандидатів на службу до поліції на вакантні посади.

15.01.2019 року Ліквідаційна комісія МВС України в ГУМВС України в Одеській області знову направила листа до ГУНП в Одеській області щодо виконання постанови П`ятого окружного адміністративного суду від 19.12.2018, винесеної у справі №815/863/18 та поновлення в органах внутрішніх справ ОСОБА_3 з 06 листопада 2015 року.

На вище вказані листи ГУНП в Одеській області повідомило, що відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити служб у в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж 3 місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі поліції. Також ГУНП в Одеській області повідомило, що ОСОБА_3 не приймався на службу до ГУНП в Одеській області, наказ ГУНП в Одеській області про його призначення не видавався. Присяги поліцейського не складав. Заяву стосовно прийняття на службу до поліції ОСОБА_5 подав до ГУНП в Одеській області 09 листопада 2015 року, що не відповідає терміну, вказаному в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеси від 19.12.2018 по справі №815/863/18 для розгляду щодо прийняття його до лав Національної поліції України, як такого, що виявив бажання проходити службу до 07 листопада 2015 року. У зв`язку з чим погодження ГУНП в Одеській області не переведення/прийняття на службу до поліції відсутнє.

15.05.2019 року Ліквідаційна комісія МВС України в ГУМВС України в Одеській області знову направила листа до ГУНП в Одеській області щодо виконання постанови П`ятого окружного адміністративного суду від 19.12.2018, винесеної у справі №815/863/18 та виконавчого листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного ТУ юстиції від 16.01.2019 поновлення в органах внутрішніх справ ОСОБА_3 з 06 листопада 2015 року.

16.05.2019 року ГУНП в Одеській області повідомило, що відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити служб у в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж 3 місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі поліції. Також ГУНП в Одеській області повідомило, що ОСОБА_3 не приймався на службу до ГУНП в Одеській області, наказ ГУНП в Одеській області про його призначення не видавався. Присяги поліцейського не складав. Заяву стосовно прийняття на службу до поліції ОСОБА_5 подав до ГУНП в Одеській області 09 листопада 2015 року, що не відповідає терміну, вказаному в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеси від 19.12.2018 по справі №815/863/18 для розгляду щодо прийняття його до лав Національної поліції України, як такого, що виявив бажання проходити службу до 07 листопада 2015 року. У зв`язку з чим погодження ГУНП в Одеській області не переведення/прийняття на службу до поліції відсутнє.

Також ГУНП в Одеській області надало накази ГУ МВС України в Одеській області за №1 о/с, З о/с, , 12 /ос, від 04.01.2018, 24.09.2018 та 18.04.2019 щодо виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2016, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2018, постанови апеляційного адміністративного суду від 19.12.2018 та виконавчого листа Відділу примусового виконання рішень управління юстиції в Одеській області від 16.01.2019 щодо поновлення майора міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Теплодарського відділення міліції Біляївського РВ.

Одночасно з цим, ГУНП в Одеській області надало накази ГУ МВС України в Одеській області за 2 о/с, 6 о/с, 13 о/с від 04.01.2018, 28.09.2018, 17.05.2019 щодо звільнення майора міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Теплодарського відділення міліції ОСОБА_6 з 06 листопада 2015 року, 01 жовтня 2018 року та 20 травня 2019 року.

19.06.2019 надійшла відповідь від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, яке повідомило, що 16 квітня 2018 року на адресу Управління надійшла заява ОСОБА_3 стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 по справі №815/6908/15 про стягнення з Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 17195,40 грн. Водночас управління повідомило, що відповідно п. 24 порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників передбачено, що стягувані на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки) або за його місцезнаходженням, документи, зазначені в п. 6 цього порядку. Тобто, вжиття органом Казначейства заходів, направлених на безспірне списання коштів за виконавчим документом, передбачених п.п. 25.32,34 вищевказаного порядку, можливе лише, якщо боржник обслуговується в цьому органі Казначейства. 18 квітня 2018 року Головне управління з метою вирішення питання стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 по справі №815/6908/15 перенаправило заяву ОСОБА_3 від 16.04.2018 за належністю до Управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області (далі Управління казначейства) на виконання абз. 3 пп. 1.1 п. 1 Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 19.10.2015 № 295.

Так, на виконання п. 28 Порядку, Управлінням казначейства було направлено повідомлення від 04.05.2018 за № 02-06/638 боржнику про надходження на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 по справі №815/6908/15. Водночас, у зв`язку з відсутністю відкритих асигнувань (коштів на рахунку) для виконання вищевказаного виконавчого документу. Управлінням казначейства на адресу боржника була скерована вимога від 04.05.2018 за № 02-06/639 про вжиття останнім заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Після чого, у зв`язку з відсутністю відкритих асигнувань (коштів на рахунку) для виконання вищевказаного виконавчого документу. Управлінням казначейства на адресу боржника повторно було направлено вимогу від 04.06.2018 за №02-06/728 про вжиття останнім заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Боржником на вищевказані листи Управління казначейства були надані відповіді від 11.05.2018 № 43/85 та від 15.06.2018 за № 43/89, з яких вбачається, що Біляївський РВ ГУМВС України в Одеській області звернувся до Головного управління МВС України в Одеській області з проханням надати роз`яснення щодо подальших дій з боку ліквідаційної комісії Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області стосовно відкритих асигнувань (коштів на рахунку) для виконання судового рішення. У зв`язку з тим, що Біляївським РВ ГУ МВС України в Одеській області не було вжито достатніх заходів для встановлення бюджетних асигнувань, спрямованих на виконання виконавчого документу по справі №815/6908/15, органом Казначейства перенаправлено вищевказаний виконавчий документ на виконання п. 33 Порядку, яким передбачено, що у разі якщо судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у п. 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Державної казначейської служби України відповідні документи та відомості, а також інформацію про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника, задля здійснення безспірного списання за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Водночас, 15.01.2019 на адресу Головного управління надійшла заява ОСОБА_3 від 15.01.2019 стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі № 815/863/18 про стягнення з Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2016 по 23.07.2018 у розмірі 87969,60 гривень.

Після чого, Головним управлінням скеровано на адресу Управління казначейства виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі №815/863/18 разом з доданими документами для здійснення заходів направлених на виконання вказаного виконавчого документу в рамках чинного законодавства України.

Однак, станом на 2019 рік Біляївський РВ ГУ МВС України в Одеській області вже не має відкритих рахунків, на яких можуть обліковуватись кошти безпосередньо цього органу та з яких можливо здійснити безспірне списання коштів. Управлінням Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області було зроблено відповідний запит-вимога до боржника, щодо необхідності виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі № 815/863/18 про стягнення з Біляївського районного відділу УМВС України Одеської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 87 969,60 гри. на виконання вимог Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 19.10.2015 за № 295 зі змінами. 12 лютого 2019 року від Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області надійшов лист за №43/119, з якої вбачається, що в органні останнього відсутні будь-які рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області, а також не передбачено відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання судового рішення на 2019 рік, тому погашення заборгованості, встановленої рішенням суду, не є можливим. Враховуюче зазначене, така категорія рішень виконується Державною казначейською службовою України за відповідною бюджетною програмою, а саме за КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Водночас, у 2019 році Державній казначейській службі України встановлені бюджетні асигнування за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» в обсязі, достатньому для погашення заборгованості за судовими рішеннями та виконавчими документами по першій черзі, які надійшли до органів Казначейства до 01.01.2019. Враховуючи зазначене, після виконання рішень суду першої черги заборгованості та при встановлені бюджетних асигнувань в достатньому обсязі. Державною казначейською службою України будуть здійснені заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_3 за виконавчими листами Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 по справі № 815/6908/15, від 08.01.2019 по справі № 815/863/18 за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положення ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, з досліджених письмових доказів, а зокрема і з самої постанови про закриття кримінального провадження, вбачається, що зазначені рішення судів на даний час не виконані: ОСОБА_3 на роботі не поновлений та заборгованість з виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу не погашена.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Стосовно інших вимог, викладених у скарзі, слідчий дійшов висновку про їх необґрунтованість, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000008 від 04.01.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000008 від 04.01.2019 року скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1