КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/602/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч.1 ст. 122 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, визначені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 в якості відшкодування матеріальної шкоди 772 грн 81 коп. та в якості відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Вирішено питання з процесуальними витратами.
Цим вироком обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винним у тому, що 20 липня 2018 року, близько 21 години, він, знаходився з дружиною та сином на території ресторану «Кабачок на бочок», по вул. Славгородська, 23 в м. Києві, де на дитячому майданчику між дітьми відвідувачів й сином обвинуваченого ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в словесний конфлікт між батьками дітей. В подальшому цього ж дня, близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 , знаходячись при вході до вказаного ресторану, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, кулаком правої руки умисно наніс один удар потерпілому ОСОБА_10 в область підборіддя зліва, чим спричинив останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Від завданого обвинуваченим удару ОСОБА_10 не втримав рівновагу, внаслідок чого впав на землю та отримав легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність таневідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та змінити в частині вирішення цивільного позову. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 122 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. Змінити мотивувальну частину вироку в частині фактичних обставин кримінального провадження, які наведені в апеляційній скарзі; змінити вирок в частині цивільного позову, стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 150 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Своє прохання представник потерпілого обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні підтвердила показання потерпілого та свідка ОСОБА_13 про те, що суперечка виникла між її сином та дитиною обвинуваченого, а також свідка ОСОБА_14 , яка також підтвердила що ніякого конфлікту між потерпілим та обвинуваченим не було. Крім того, з показань потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 вбачається, що обвинувачений наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 у громадському місці, а саме приміщенні кафе «Кабачок на бочок». Однак суд першої інстанції проігнорував показання вказаних осіб щодо місця вчинення злочину.
Крім того, суд першої інстанції, всупереч даним висновку експерта № 1909 від 02.08.2017, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження, що утворились внаслідок дії тупого /тупих/ предмету /предметів/, зазначив, про отримання потерпілим цих тілесних ушкоджень внаслідок падіння на землю. Висновок експерта підтверджують і показаннями самого потерпілого та свідка ОСОБА_16 , які зазначали що після падіння ОСОБА_10 обвинувачений та ще одна особа продовжували наносити йому тілесні ушкодження.
Крім того, апелянт вказує на те, що суд неправильно застосував ст. 75 КК України, так як не повинен був її застосовувати з огляду на невизнання обвинуваченим своєї вини, не відшкодування ні матеріальних збитків, ні моральної шкоди, відсутність щирого каяття. Таким чином суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, спосіб вчинення та ставлення до своїх дій, що призвело до призначення м`якого виду покарання, яке не дасть можливість ОСОБА_9 в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки скоєного правопорушення.
Представник потерпілого вказує й на порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 374 КПК України в частині відсутності обґрунтування причини зменшення розміру моральної шкоди з 150 000 грн, як було заявлено в цивільному позові, до 1000 грн, яку стягнув суд на користь потерпілого. Апелянт зазначає, що протиправними діями обвинуваченого, потерпілому спричинено моральні та душевні страждання, нанесення тілесних ушкоджень на очах малолітніх дітей, в тому числі й дитини потерпілого, не враховано наслідки, які настали для ОСОБА_10 . При цьому сам обвинувачений після скоєного не вживав заходів щоб надати медичну допомогу потерпілому, не намагався відшкодувати будь-які збитки, що свідчить про недобросовісність останнього, а також відсутність почуття вини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині цивільного позову, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти скасування та зміни вироку, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоєнні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини спричинення потерпілому ОСОБА_10 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Показання потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 взяті до уваги судом першої інстанції та обгрнутовано покладені в основу обвинувального вироку в частині підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_9 .
Доводи апеляційної скарги представника потеропілого ОСОБА_7 з приводу відсутності конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування вироку, оскільки не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого. Крім того, свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним в судовому засіданні, вказав, що самого факту нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому він не бачив, однак був свідком конфлікту між ними.
Згідно висновку експерта №1909 від 02.08.2017 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та при вивченні медичної документації на його ім`я виявлені ушкодження: синці - в ділянці правого плечового поясу з переходом на передню поверхню грудної клітки - до 4 ребра по середньо-ключичній лінії-1, на задній поверхні правого передпліччя в середній третині-1, на зовнішньо-бокової поверхнях правого гомілково-ступневого суглобу з переходом на тильну поверхню правої стопи - до проекції середніх третин плеснових кісток-1; садна - на задній поверхні правого передпліччя в середній третині (на фоні вищезазначеного синця)-1, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині-1; закрита травма нижньої щелепи у вигляді синця - в ділянці підборіддя зліва з переходом в проекцію горизонтальної гілки нижньої щелепи та на передньо-бокову поверхню шиї у верхню третину, на шкіру, червону кайму та слизову нижньої губи на фоні припухлості м`яких тканин; забійної рани - на червоній каймі та на шкірі нижньої губи у лівого кута рота; перелому тіла нижньої щелепи в ділянці кута зліва. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились; за строком їх виникнення можуть відповідати вказаному в постанові терміну, тобто 20.07.2017 /а.с. 1-5 т. 2/.

Оскільки вказаний вище висновок експерта, містить опис характеру та морфологічних властивостей як легких, так і середньої тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_10 , її доводи про невідповідність висновку суду фактичним обставинам провадження щодо отримання легких тілесних ушкоджень внаслідок падіння на землю, на думку колегії суддів, є безпідставним.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_7 з приводу відсутності мотивації у вироку визначення розміру моральної шкоди, на думку колегії суддів також є необгрунтованими, так як спростовуються мотивувальною частиною судового рішення.
За правилами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Як видно з мотивувальної частини вироку, судом встановлено, що потерпілому, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, було заподіяно умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що завдало йому душевних страждань та порушило нормальний життєвий ритм. Тобто обвинуваченим заподіяно потерпілому моральну шкоду, розмір якої, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, визначено в розмірі 1000 грн.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що судом першої інстанції, при визначенні розміру моральної шкоди, не враховано обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в громадському місці та присутності дітей, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для збільшення визначеного судом розміру моральної шкоди. Ті обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були враховані судом, в тому числі, при визначенні розміру та виду покарання та не обґрунтовують необхідності зміни вироку в частині задоволення позовної заяви в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховно всі обставини, які відповідно до зазначеної норми кримінального закону впливають на визначення виду та розміру покарання, в тому числі й ті, на які в апеляційній скарзі вказує предстанвик потерпілого.
Так, судом враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії середньої тяжкості злочинів, а також особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітнього сина, офіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд визнав щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Тому колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного покарання, оскільки вважає, що останнє відповідає вимогам ст. 50 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України належним чином вмотивовано у вироку та відповідає закону України про кримінальну відповідальність. При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та форму вини, визнання вини та щире каяття обвинуваченого, ставлення до скоєного, те, що він давав правдиві та послідовні покази як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час судового розгляду. Також судом враховано і дані, які характеризують особу ОСОБА_9 , а саме позитивну характеристику та те, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений в судовому засіданні також підтвердив визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого його було визнано винним, щиро розкаявся та повідомив, що намагався відшкодувати спричинені ним збитки, однак потерпіла сторона уникала з ним контакту.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_9 та задоволення апеляційної скарги представника потерпілого.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницькогорайонного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/602/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч.1 ст. 122 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.
Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницькогорайонного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Повний текст ухвали оголосити 28 травня 2019 року о 10 годині 30 хвилин.
С у д д і :

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4