Дата документу 25.09.2019 Справа № 323/2557/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/912/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/2557/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, пенсіонера, який не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 14 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.08.2019 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Вільнянській установі виконання покарань (№11), посилаючись на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував докази та обставини щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не надав оцінки даним про особу ОСОБА_7 , який ніде не працює та вчинив умисний особливо тяжкий злочин, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, Оріхівським ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 01 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

14 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

27 серпня 2019 року слідчий СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Вільнянському слідчому ізоляторі, у задоволенні якого ухвалою слідчого судді було відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України, ухвалив рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому слідчий суддя врахував наявність доказів, що дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є пенсіонером, особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), на обліках у КУ «Запорізький міський психоневрологічний клінічний диспансер» та КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради не перебуває, має батька похилого віку, який хворіє.

Отже, обставини провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 свідчать про те, що заявлені в клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, яка хоча і є визначеною умовою при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, але наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності втручання у право особи на свободу, не виключають можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Посилання прокурора на відсутність у підозрюваного місця роботи, не свідчить про здійснення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з того, що право особи на працю відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, по викладених в ній доводах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 частково задоволено клопотання слідчого СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк до 14 жовтня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: