Провадження №1-кп/127/571/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2019 р. за № 0000342 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 31.03.2019 року о 21 год. 30 хв., перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_3 , під час спілкування з малознайомим ОСОБА_7 помітив у нього мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY А6+» в корпусі чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, діючи з корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , під приводом здійснення дзвінка, заволодів його мобільним телефоном марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY А6+» ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4392/19-21 від 26.06.2019 року становить 5 681 грн. 41 коп., та не маючи наміру повертати зазначений телефон власнику, зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 5 681 грн. 41 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається, просив суд його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що обвинувачений вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також допитавши потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження.

Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його молодий вік, те, що за місцем проживання він характеризується позитивно, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4392/19-21 від 26.06.2019 року в розмірі 471 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя