Справа № 1-14/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/732/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року щодо залишення без задоволення його заяви про перегляд вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2011 року за нововиявленими обставинами,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2011 року за нововиявленими обставинами.
Приймаючи рішення щодо залишення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції прийшов до переконання, що заявником не подано доказів на підтвердження існування нововиявлених обставин, які б вказували на неправильність вироку суду відносно нього. Так, суд першої інстанції вказав про безпідставність посилання заявника, як на нововиявлені обставини, на документи, що наявні у матеріалах кримінальної справи №1/14-11 їх копії, а саме: договір купівлі-продажу від 30.04.2009 року; довіреність Львівської обласної асоціації інвалідів, видана ОСОБА_9 від 05.03.2009 року, довідка Львівської обласної асоціації інвалідів від 11.03.2009 року № 335/А-66; показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також покази експерта ОСОБА_12 , оскільки такі були об`єктом дослідження в суді першої інстанції.
Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність, упередженість рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням вимог КПК України, просить таку скасувати та задоволити його заяву у повному обсязі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що слідчим Червоноградської поліції під час проведення досудового слідства незаконно збирались та фальшувались докази. Зазначає, що суд першої інстанції за його клопотанням, яке було задоволено, не допитав важливого свідка ОСОБА_13 , який з`явився у судове засідання. Також вказує на те, що судові дебати проведено за його відсутності, в зв`язку з відмовою судді допитати зазначеного свідка, і тому в зв`язку з погіршенням стану здоров`я він покинув зал судового засідання, чим було порушено його права. Вважає, що ці порушення є істотними та є підставою для скасування судових рішень.
Крім цього, вважає, що суд першої інстанції є некомпетентним та упередженим, оскільки такий вказує, що договір купівлі-продажу від 30 квітня 2009 року та висновок про вартість майна від 14 вересня 2007 року були об`єктами судового дослідження, а тому не є нововиявленими. Підкреслює, що слідчий Червоноградського ВП незаконно збирав докази на користь обвинуваченої сторони.
В свою чергу суд першої інстанції перекрутив пояснення свідка ОСОБА_11 , так як остання пояснила, що кошти на спартакіаду не були перераховані, вона лише друкувала боргові розписки на суму 62000 грн. між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Також, звертає увагу, що суді першої інстанції експерт ОСОБА_16 свідчив неправдиво про те, що ним проведена нова експертна оцінка десь приблизно 70 чи 78 тисяч гривень, так після цієї інформації останній вказав, що точно не пам`ятає.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При прийнятті рішення суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу у справі за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2011 року за нововиявленими обставинами з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційної скарги щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, про, що також вказано і у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року.
Так, як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_6 подав клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_13 , показання якого, на його думку, може підтвердити його непричетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 364 КК України, а також разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
20 липня 2017 року суд першої інстанції задоволив вищенаведене клопотання, проте ОСОБА_13 в засідання не з`являвся, а тому 22 серпня 2017 року, 4 жовтня 2017 року, 17 жовтня 2017 року судом першої інстанції до останнього застосовані приводи (т.4 а.к.с.77,96,105).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, 5 грудня 2017 року свідок ОСОБА_13 з`явився в судове засідання суду першої інстанції, однак останній допитаний не був, що підтверджується звукозаписом судового засідання 05 грудня 2017 року.
Крім цього, засуджений ОСОБА_6 вказує, що судові дебати проведено за його відсутності, проте, як вбачається із звукозапису судового засідання від 5 грудня 2017 року засуджений за власним бажанням покинув зал судового засідання та надав суду письмові пояснення в дебатах, а тому колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 свідомо не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні в якому були проведені судові дебати покинувши таке судове засідання. Більше того, у даному судовому засіданні був присутній його захисник адвокат ОСОБА_8 , а тому право на захист, на думку колегії, слід вважати таким, яке не було порушено.
Згідно ч.1 ст. 20 КПК України засуджений має право збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Також, згідно ч.3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Проте, дані засади кримінального провадження судом дотримано не було.
Положеннями ч.3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше наступні права: d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Основні положення ст. 6 Конвенції щодо права кожного на справедливий судовий розгляд висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також й дотримання принципу рівності та змагальності сторін, витлумачені у багатьох рішеннях Європейського суду.
Зокрема, Європейським судом з прав людини у справі «Аш проти Австрії» /Asch v. Austriа/ (рішення від 26.04.1991 р.), §27; та у справі «Таал проти Естонії» /Taal v. Estonia/ (рішення від 22.11.2005 року), §31, встановлено: «як правило, ці права потребують, щоб обвинуваченому була надана належна адекватна можливість викликати та допитувати свідка проти себе під час давання ним показань або на якійсь пізнішій стадії провадження у справі».
У рішенні у справі «Лука проти Італії» /Luca v. Italy/ (рішення від 27.02.2001 р.,) Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, якщо вирок ґрунтується виключно чи у вирішальній мірі на показаннях особи, яку обвинувачений не мав змоги допитати чи вимагати її допиту як під час слідства, так і в ході судового розгляду, права захисту обмежені у мірі, яка не сумісна з гарантіями ст. 6 Конвенції.
У справі «Корнєв і Карпенко проти України» /Kornev and Karpenko v. Ukraine/,§54 (рішення від 21.10.2010 року) суд повторив загальне правило, встановлене ч.ч.1 та 3 статті 6 Конвенції: «Суд нагадує, що всі докази мають бути зазвичай представлені в присутності обвинуваченого у ході відкритого судового слухання з урахуванням протилежної аргументації. З цього принципу є виключення, але вони не мають порушувати права захисту. За загальним правилом, параграфи 1 та 3 (d) статті 6 вимагають, щоб обвинуваченому була надана адекватна відповідна можливість викликати та допитувати свідка проти нього, або під час, коли свідок надав свої показання або на пізнішій стадії.»
Така позиція є міжнародно-правовим стандартом, якого притримується Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, що відповідно до законодавства України застосовується при розгляді справ як джерело права.
Таким чином суд першої інстанції порушив право засудженого ОСОБА_6 на захист від пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 364 КК України, позбавивши його можливості в судовому засіданні ставити запитання особисто свідку, показання якого на думку сторони захисту є істотними.
Суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають перевірці апеляційних доводів.
Враховуючи вищенаведене, ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі, оскільки колегія суддів в даному випадку позбавлена можливості винесення кінцевого рішення по справі.
При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен упродовж розумного строку повно, всебічно та неупереджено дослідити обставини справи, а також з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, оцінити кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2011 року за нововиявленими обставинами скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4