Справа № 314/3218/19
Провадження № 1-в/314/994/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Усть-Ільїнськ, Іркутська область, Російська Федерація, особи без громадянина, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

По даній справі засуджений: 07.03.2017 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.11.2015 року по 30.10.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 05.11.2015 року, кінець строку: 11.11.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, оскільки він в установі виконання покарання працює.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» з 11.12.2017 року.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_3 характеризується негативно, за весь період відбування покарання має лише стягнення, при цьому заохочень взагалі не має, хоча й працює на виробництві установи, але поставлені перед ним завдання виконує не завжди вчасно та якісно через особисту неорганізованість. До робіт з благоустрою колонії,а також поліпшення житлово-побутових умов згідно ст. 118 КВК України не залучається, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Також в характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_3 не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених та не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.

Крім того, суд враховує, що 16.07.2018 року засудженому ОСОБА_3 комісією установи відмовлено в застосуванні пільги про умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення, про що зазначено в характеристиці на засудженого ОСОБА_3 .
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

09.08.2019