Дата документу 05.06.2019 Справа № 554/4873/19
Провадження № 1-кс/554/8098/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000581 від 31.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, у якому просив накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на охоронюваному майданчику за адресою: Полтавський район, с. Тахтаулово, вул. Перемоги, 9, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 та довіреність ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 31.05.2019 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення про те, що 31.05.2019 року за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В старшим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 , під час дослідження автомобіля Mazda д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено, що номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом приєднання в районі передніх стійок передньої частини з номерним позначенням кузова " НОМЕР_3 " до основної частини кузова іншого автомобіля, також номерне позначення двигуна піддавалося знищенню не в умовах заводу-виробника шляхом видалення поверхні номерного майданчика з первинним позначенням.

Під час проведення огляду місця події за вказаною адресою було вилучено автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 року вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 та довіреність ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Слідчим відділенням Полтавського РВП за вказаним фактом 31.05.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000581 з правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

31.05.2019 року вилучений транспортний засіб та документи визнані речовими доказами.

З підстав викладеного, враховуючи, що вилучене майно, а саме: автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 та довіреність ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Володільці майна в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Встановлено, що у провадженні Полтавського РВП ПВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000581 від 31.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно вилучене під час огляду місця події від 31.05.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого автомобіль автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 та довіреність ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000581 від 31.05.2019 року.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 31.05.2019 року, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобільMazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , згідно довіреності ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Враховуючи, що володільці автомобіля не чинять перешкод слідству на стадії досудовому розслідування, суд вважає за необхідне зобов`язати слідчого повернути автомобіль Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до прийняття рішення по суті, зобов`язавши у разі необхідності надавати його у розпорядження слідчих органів.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000581 від 31.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 року вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 та довіреність ННК 003513 на право користування вказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Автомобіль марки Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , передати на зберігання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з правом користування, та зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надавати автомобіль на вимогу слідчих органів для проведення слідчих дій.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1