Справа № 308/4669/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваної ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород клопотання ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0000297 від 04.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, вказуючи, що 12 березня 2019 р. Ужгородський міськрайонний суд розглянув клопотання слідчих СВ ГУНП в Закарпатській області про арешт майна. За результатами розгляду клопотання задоволено частково, зокрема: накладено арешт на майно, яке було вилучено 08.03.2019 року в ході обшуків за адресою АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 . Зауважує, що свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Вольво» LTM 39R, водійське посвідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , довіреність на автомобіль «Джилі» д.н.з НОМЕР_1 , не можуть бути речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, а їх вилучення та арешт порушує конституційні права підозрюваної та членів її сім`ї. Клопотання обґрунтовує тим, що під час проведення обшуків та огляду 08.03.2019 року слідчим вилучено всі документи, що були у будинку де проживала ОСОБА_5 , однак пізніше вони були повернуті. Банківські картки та грошові кошти вилучені у ОСОБА_5 під час обшуку самостійно не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні та підлягати арешту з огляду на наступне. Так, зауважує, що платіжна картка сама по собі є лише електронним платіжним засобом у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку та не може підтверджувати факту здійснення тієї чи іншої грошової операції, кошти у сумах 6280 гривень та 1 долар США вилучені без визначення номіналів купюр та арештовані без обґрунтування відношення їх до кримінального провадження. Так, стверджує, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування неодноразово здійснювались негласні слідчі дії у вигляді контрольованих оперативних закупок, в зв`язку із цим складались протоколи вручення грошових коштів із визначенням, кількості, номіналів та серійних номерів купюр, проте, жодних відомостей про те, що не індивідуалізовані в протоколі обшуку банкноти готівкових коштів, вилучені в будинку та автомобілі підозрюваної збігаються з тими, що вручались для контрольованої закупки або взагалі отримані злочинним шляхом. При цьому, ОСОБА_5 проживає за даною адресою з чоловіком, двома дітьми, братом та матір`ю-пенсіонеркою. Вважає, що враховуючи вищенаведене, слідчий при проведенні обшуку просто забрав всі готівкові кошти які були вдома у підозрюваної та її сім`ї без жодних законних та достатніх підстав. Крім цього, зазначає, що вилучені мобільні телефони не можуть бути речовими доказами та підлягати арешту у кримінальному провадженні з огляду на наступне: слідство жодним чином не вказує, що ці телефони, флеш-картки чи ноутбук є знаряддям злочину, що з їх допомогою злочин вчинявся, чи був підготовлений, тощо, а в матеріалах справи відсутня ухвала суду, яка надала би право слідчим органам вилучати мобільні телефони, флеш картки чи ноутбук ОСОБА_9 та членів її сім`ї. Тому, вважає, що мобільні телефони, флеш картки і ноутбуки не підлягають арешту, оскільки знаряддям злочину, тобто речовим доказом може бути Інформація, яку слідство може отримати з телекомунікаційних мереж, щодо абонентів підозрюваних, часу здійснення дзвінків, переписок їх тривалість, тощо, а безпосередньо мобільні телефони, флеш картки та ноутбук - це матеріальні об`єкти, які не були знаряддям злочину. Крім того, мобільні телефони «Хіаомі 5+» належить старшому сину підозрюваної, який придбав його на кошти, отримані з аліментів, а мобільний телефон «Huaiwei» - дочці (знаходився у рожевому дитячому чохлі). Зауважує, що вилучений автомобіль «Джилі МК» д.н.з. НОМЕР_2 не є речовим доказом та не може бути предметом арешту, оскільки матеріалами провадження підтверджується, що в автомобілі проведено обшук та не виявлено ніяких заборонених речовин, а тому підстави для його вилучення та арешту відсутні. Враховуючи вищенаведене, стверджує, що за результатами обшуків, проведених 08.03.2019 року у ОСОБА_5 та її сім`ї вилучені всі цінні речі, які були у них вдома: грошові кошти, телефони її та її дітей, автомобіль. На даний час ОСОБА_5 , як і її чоловік ОСОБА_10 перебувають в УВП № 9., їх двоє дітей утримує мати ОСОБА_5 , яка отримує пенсію в розмірі 1 700,00 грн. Тому, стверджує, що вилучені у ОСОБА_5 кошти є вагомими для бабусі похилого віку, що самостійно утримує двох дітей.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт майна в частині, визначеній у клопотанні.

В судовому засіданні заявник просила задовольнити клопотання в повному обсязі.

Слідчий та прокурор заперечували щодо скасування арешту майна, оскільки органом досудового розслідування не проведено всіх слідчих дій, частина майна з переліку є речовими доказами, а стаття за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді конфіскації майна. Однак, вважають, що особисті документи щодо посвідчення права керування та, що посвідчують право власності на автомобіль, який не вилучено в даному провадженні, та не є речовим доказом слід повернути власникам.

Дослідивши додані до клопотання документи, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 08.03.2019 року в ході проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: поліетиленовий пакет з кристалізованою речовиною білого кольору, вагою приблизно 5 грам, упакований у спецпакет №2988260, електронні міні-ваги із залишками кристалізованої речовини білого кольору, спецпакет №2988232, грошові кошти в сумі 1150 грн., дві флеш картки, три замісники на зброю, картка «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , електронні міні ваги, спецпакет №2988264, мобільний телефон «Kennesi» , мобільний телефон «Xiaomi 5+», мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон «Леново», мобільний телефон «Huaiwei», ноутбук «Dell», спецзасіб металеві кайданки, мобільний телефон «Xiaomi», мобільний телефон «Нокіа», мобільний телефон «Леново»; на майно, яке було вилучено 08.03.2019 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Джилі МК», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , а саме: мобільні телефони «Самсунг», «Мейзу», гаманець червоного кольору EISEE, в якому знаходилися грошові кошти на загальну суму 6280 гривень та 1 долар США; відрізок вати в поліетиленовому пакеті; свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Вольво» LTM 39RG; фіскальний чек; фотокартка; картка для перетину 50 км зони на ОСОБА_5 ; поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору вагою близько 150 г; автомобіль «Джилі МК», д.н.з. НОМЕР_2 вилучено та поміщено на штрафмайданчик; на майно, яке було вилучено 08.03.2019 року в ході проведення огляду місця події - території за адресою м. Мукачево вул. Шевченка, 1, а саме: чорну шкіряну сумку всередині якої виявлено три поліетиленові пакети розміром 5х7 см, наповнених кристалічною речовиною білого кольору, подібною до психотропної речовини, загальною вагою близько 100 грам, паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; довіреність на автомобіль «Джилі МК», д.н.з. НОМЕР_2 ; квитанції; клаптики паперу із записами. В частині накладення арешту на вилучені - грошові кошти в сумі 829 грн., упаковані в спецпакет №2988263, 4 дисконтні картки «Дастор», «Нова лінія», «Астра», «Моней 24»; іконки та гаманець червоного кольору відмовлено.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що вищевказане майно зберегло на собі сліди злочинної діяльності, можуть бути предметом кримінального правопорушення, тобто містять ознаки ст. 98 КПК України,було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження або таке було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально-протиправним шляхом. Ухвалою апеляційного суду від 09.04.2019 року ухвалу слідчого судді скасовано та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку, а саме: на поліетиленовий пакет з білою речовиною, упакований у спецпакет №2988260, електронні ваги, упаковані у спецпакет №2988232, дві флеш картки, три замінники на зброю, картку «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , електронні ваги, упаковані у спецпакет №2988264, мобільні телефони «Kennesi», «Xiaomi 5+», «Самсунг», «Леново», «Huaiwei», «Xiaomi», «Нокіа», «Леново», ноутбук «Dell», кайданки, вилучені з автомобіля марки «Джилі МК» НОМЕР_2 мобільні телефони «Самсунг», «Мейзу», червоний гаманець «EISEE», з грошима в сумі 6280 гривень та 1 долар США, «відрізок вати в поліетиленовому пакеті», поліетиленовий пакет з білою речовиною «вагою близько 150 г», автомобіль «Джилі МК» НОМЕР_2 , чорну шкіряну сумку з трьома поліетиленовими пакетами, наповненими білою речовиною загальною вагою «близько 100 грам» всередині, клапті паперу з записами.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Як встановлено судом, речі, на які накладено арешт, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000297 від 04.12.2018 року, будь-яких даних, які б свідчили, що органом досудового слідства проведені всі необхідні слідчі дії суду не надано, тобто заявником не доведено, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, і підстави для скасування арешту майна відсутні.

Однак, слідчий суддя вважає, що заявником доведено, що на даний час відпала потреба та слід скасувати частково арешт, накладений, зокрема на особисті документи, що посвідчують відповідне право особи, та право власності на автомобіль, який не вилучався та не визнаний речовим доказом в даному провадженні, оскільки такі документи не мають відношення до даного провадження, та згідно з ухвалою апеляційного суду на таке майно арешт не накладено. Тому в цій частині клопотання адвоката слід задовольнити та повернути вилучене майно, зокрема, водійські посвідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Вольво» LTM 39RG. Щодо скасування арешту на інше майно, доходжу висновку, що заявником належними та допустимими доказами не доведено, що потреба у накладенні арешту на інше майно відпала потреба та дане майно не містить відношення до кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, , передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить висновку, що внесене клопотання про скасування арешту на майно слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Частково скасувати накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року (справа № 308/515/19) арешт на майно у кримінальному провадженні №0000297 від 04.12.2018 року, а саме, скасувати арешт на таке майно:

- на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ,

- на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ,

- на свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Вольво» LTM 39RG,

повернувши зазначене майно законним володільцям або їх представникам.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 24 травня 2019 року о 08 год. 50 хв.