ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1028/19 Номер провадження 11-сс/814/521/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Горішньоплавнівського віділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 5 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, пенсіонера, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби з 22-00 до 05 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 на строк шістдесят днів до 5 вересня 2019 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним.

Згідно матеріалів провадження старший слідчий СВ ВП№2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Горішньоплавнівського віділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю інших запобіжних заходів запобігти цим ризикам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2019 у період часу з 17 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе), ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 знаходились за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали алкогольні напої. В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх настання, взявши лопату, яка знаходилась на городі вказаного домоволодіння, та наздогнавши ОСОБА_10 вдарив вказаною лопатою у плече, в районі ключиці, в наслідок чого ОСОБА_10 впав на землю.
Після цього, ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_10 розкладний ніж з дерев`яною ручкою марки «Steinlese», який знаходився у того в руках, та декілька разів вдарив ним ОСОБА_10 в область грудної клітини зліва, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, що в свою чергу призвело до великої зовнішньої та внутрішньої крововтрати, що відповідно до підпункту «а», пункту 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», належить до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 , направлених на спричинення смерті ОСОБА_10 , останній помер на місці. Після скоєного злочину ОСОБА_7 з місця події зник.
5 липня 2019 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
5 липня 2019 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В своєму клопотанні слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідим в клопотанні не доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливим ризикам з боку підозрюваного ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.115 КК України, який є особливо тяжким і за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Крім того, слідчий суддя зазначив про недоведеність слідчим та прокурором ризиків переховування від слідства і суду, та здійснення впливу на потерпілу чи свідків, вказавши, що на час розгляду клопотання будь-яких осіб, потерпілим по справі не визначено.

Також слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, є пенсіонером та отримує законний дохід у виді пенсійних виплат, негативних характеристик, окрім довідки сільради щодо надходження скарг від односельців, яка не містись об`єктивних даних щодо таких скарг, не має, знаходиться на лікуванні у КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» після оперативного втручання та потребує цілодобового медичного спостереження.

Не погоджуючись з судовим рішенням слідчого судді, прокурор Горішньоплавнівського віділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_7 та ухвалити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 задовольнити та обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, в матеріалах провадження наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім того на переконання апелянта слідчим суддею не враховано і тяжкість вичиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, а за таких обставин існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та здійснювати незаконний тиск на свідків та визнану в кримінальному провадженні потерпілу ОСОБА_12 , яка є дружиною загиблого ОСОБА_10 . Вказує, що лише застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення підозрюваного, та його захисника, які стверджували про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як пояснив підозрюваний, потерпілий перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння наніс йому ножем один удар в область грудей, а потім намагався повторно нанести іще один удар, але він ухилився та схопив лопату, яка була поряд та наніс нею удар потерпілому, після чого відібрав у потерпілого ножа та вдарив його. Був у шоковому стані, думав що помре від нанесеного потерпілим ножового поранення. На даний час проходить лікування.

Відмовляючи в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 178,194 КПК України встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, обґрунтував відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного, і дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного обов`язків щодо прибуття за викликами до слідчого, прокурора, суду та утримання від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним.

Колегія суддів також враховує те, що ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання, у господарстві утримує домашню худобу дві корови телят та 12 поросят, що свідчить про міцні соціальні зв`язки останнього, стан його здоров`я, а саме те, що згідно повідомлення КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні плавні» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області підозрюваний ОСОБА_7 після оперативного втручання 04.07.2019 знаходиться на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: непроникаюче колото-різане ножове поранення грудної клітки зліва, різана рана ІV пальця лівої кістки, забій грудної клітки зліва і станом на 18.07.2019 готується на виписку. Після цього потребує подальшого лікування у лікаря-кардіолога, за час досудового розслідування не порушував процесуальні обов`язки, як підозрюваний, що підтвердили прокурор і слідчий в апеляційній інстанції.

Як судовому засіданні місцевого суду, так і в апеляційній інстанції прокурор під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не довів обставини недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 перебуваючи під домашнім арештом може в будь-який час покинути своє місце проживання та перебувати в місці, яке не буде повідомлено орану досудового розслідування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки така підстава не може бути достатньою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та правильно застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам провадження.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді та неврахування усіх обставин, які підлягають оцінці, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Горішньоплавнівського віділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 5 липня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого старшого слідчого СВ ВП№2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та обрання відносного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4