Справа № 194/1196/19
Номер провадженняя № 1-кп/194/166/19
УХВАЛА
02 жовтня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2019 року за № 0000082 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив та надав суду письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначив, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора заперечував та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора заперечував, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики передбачені п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України не підтверджені, обвинувачений вину визнав повністю та зазначив всі обставини скоєння злочину, на допиті свідків вони не наполягають.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який є тяжким злочином, і передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, будучи при цьому раніше судимий за злочин, пов`язаний з наркотичними засобами, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, не працює, офіційного джерела доходу не має, неодружений, на утриманні нікого не має, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, його слід утримувати під вартою, оскільки, наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України не відпали.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Також судом враховано, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12 березня 2013 року у справі «Волосюк» проти України).
До того ж судом враховано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Отже, суд вважає виправданим продовження тримання під вартою.
Що стосується доводів сторони захисту щодо його характеризуючи даних, наявного місця проживання, суд не бере до уваги, оскільки ці обставини не завадили обвинуваченому вести антисоціальний спосіб життя. Інші доводи сторони захисту не є суттєвою підставою для зміни запобіжного заходу.
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, враховуючи, що ОСОБА_4 не має усталених соціальних зв`язків в м. Тернівка. Таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, та переховуватися від суду, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, виходячи з діючих норм кримінально-процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.107,110,177,183, 369,371,372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16-00 години 29 листопада 2019 року в умовах Державної установи "Дніпровської установи виконання покарань № 4" м. Дніпро у Дніпропетровській області.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1