14.11.2019 Справа № 490/8510/19
н/п 1-кп/490/1042/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
ВИРОК
Іменем України
14 листопада 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002758, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Миколаївському районі Миколаївської області, є громадянином України, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 28.07.2019 року приблизно 03год 30хв., будучи раніше позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП України, в порушення п.п. 2.9 «а», Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2170» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, рухався в темний час доби по вологій, чистій, частково освітленій міським електроосвітленням, проїжджій частині вул. Пушкінської, зі сторони пр. Центрального, в напрямку вул. Адмірала Макарова, в м. Миколаєві, зі швидкістю 70 км/год. В цей же час, біля правого краю, на проїжджій частині вул. Пушкінської, за напрямком руху транспорту зі сторони пр. Центрального, в напрямку вул. Адмірала Макарова, в непорушному стані, знаходився автомобіль «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рухаючись у обраному напрямку, в районі будинку №20 по вул. Пушкінській, водій ОСОБА_4 , у порушення п.п. 1.3; 1.5; 2.3 "б"; 12.1; 12.3; 12.4; 13.1; 13.3, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: рухаючись із забороненою для руху в населених пунктах швидкістю, проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при виникненні перешкоди в смузі свого руху, у вигляді автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не обрав безпечного бокового інтервалу та дистанції, при цьому своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною кузова свого автомобіля з задньою лівою частиною кузова автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеню, субарахноїдального крововиливу, відкритого вдавленого перелому лівої лобно-тім`яної ділянки, лінійного перелому лобних кісток, перелому правої величної кістки, перелому кісток носу, ран обличчя, голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3; 1.5; 2.3 "6м; 12.1; 12.3; 12.4; 13.1; 13.3, Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Під час здійснення судового розгляду, 31 жовтня 2019 року, між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Учасниками узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких злочинів, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.
Щодо доцільності призначення саме такого покарання, яке визначене в угоді, та відповідності його суспільним інтересам, суд враховує позицію потерпілої, яка надала письмову згоду на укладення угоди, пояснила в судовому засіданні, що обвинувачений оплатив її лікування, продовжує допомагати їй фінансово, та вона не бажає його ізоляції від суспільства. Крім того, суд враховує наявність у ОСОБА_4 трьох неповнолітніх дітей, а також його позитивну характеристику за місцем проживання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення у кримінальному провадженні судової експертизи №19-924, №19-923 та №19-1016 якими документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на суму 1570 грн. 00 коп., 1884 грн. 00 коп., та 1884 грн. 00 коп. Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави 5338 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки ГАЗ 3302 реєстраційний номер НОМЕР_2 який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - слід залишити власнику, автомобіль марки ВАЗ 2170 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 слід залишити власнику.
Заходи забезпечення у кримінальному проваджені не застосовувалися.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Угоду від 31.10.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002758 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 3 (трьох) років, від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення експертизи №19-924, №19-923 та №19-1016 в розмірі 5338 (п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме:
- автомобіль марки ГАЗ 3302 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - слід залишити власнику,
- автомобіль марки ВАЗ 2170 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 слід залишити власнику.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1