Провадження № 1-кп/520/13/19
УХВАЛА
12.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0001002 від 28.12.2012, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тазбичі, Чечня РФ, громадянина Російської Федерації, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживав в орендованому житлі за адресою: в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду закінчується.

Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі до 12 років, а також наявні ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, не зникли, актуального значення не втратили, продовжують існувати, а саме обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання та будь яких соціальних зв`язків в Україні, офіційно не працевлаштований, ухилявся від суду, був оголошений у розшук та затриманий 06.02.2018 року при спробі незаконно переткнути державний кордон України.

Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявність ризиків, а висунуте обвинувачення є безпідставним та обвинувачений тривалий строк перебуває під вартою без обвинувального вироку суду.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, надавши договір оренди житлового приміщення.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника з наведених ним ризиків.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років, ведеться інше кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, оскільки у нього відсутнє в Україні офіційні джерела прибутку, постійне місце проживання і реєстрація, будь-які соціальні зв`язки, перебував у розшуку та намагався незаконно переткнути Державний кордон України, порушив письмове зобов`язання без дозволу уповноваженої особи не залишати м.Одесу, залишив її;

може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки пред`явлене обвинувачення оспорює;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні нових злочинів.

Наданий захисником договір оренди житлового приміщення у суду викликає сумніви, оскільки в ньому відсутні необхідні реквізити і паспортні данні, посвідченні житлово-комунальною установою або іншою керуючою установою.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України».

Тому законних підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому в теперішній час не вбачається.

Крім того, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до двох місяців, тобто до 10.09.2019.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 350000 (Триста п`ятдесят тисяч) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_1