11.06.2019
Справа № 642/3911/19
Провадження №1-кс/642/2240/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0001351 від 30.05.2019, за ознаками складу злочину , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

Вивченням клопотанням із долученими до нього додатками встановлено, що до Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що у період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год. 30 хв. 29.05.2019 невстановлена особа проникла у домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала його майно.

30.05.2019 СВ Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області, згідно чинного законодавства, за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001351.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що 29.05.2019 близько 10 год. він вийшов з дому та направився на роботу. Близько 13 год. йому на мобільний телефон подзвонила сусідка та повідомила, що його батько, ОСОБА_5 , кричить, що їх обікрали. Він одразу приїхав додому та виявив відсутність ікони та грошових коштів у сумі 11000 гривень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 29.05.2019 вранці його син, ОСОБА_4 , направився на роботу, а він залишився вдома один. Близько 12 год він почув, що у вікно хтось стукає. На його питання незнайомий чоловік повідомив, що треба оглянути лічильник електроенергії. Він повідомив, що це можливо зробити тільки після повернення його сина з роботи. Після цього він відійшов від вікна, а приблизно через 10 хвилин він почув скрип вхідних дверей. Коли він дійшов до дверей, то виявив, що вони відчинені та він зрозумів, що до дому хтось проник, тому вийшов на вулицю та почав кликати на допомогу, у результаті чого сусідка викликала поліцію та подзвонила його сину. Після приїзду сина з роботи та огляду будинку стало відомо, що з будинку зникли ікона та грошові кошти у сумі 11000 гривень.

Під час розслідування сусідка ОСОБА_4 ОСОБА_7 пояснила, що 29.05.2019 у денний час вона бачила на вулиці поблизу будинку ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору та жінку і чоловіка, які заходили до будинку ОСОБА_4 , а через кілька хвилин почула, що ОСОБА_6 вийшов на вулицю та почав звати на допомогу, повідомляв, що хтось проник до його будинку.

06.06.2019 під час проведення огляду ділянки місцевості поблизу будинку № 88 по вул. Холодногірська у м. Харкові було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вилучення вказаних предметів обумовлено тим, що вони можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме можуть містити інформацію про скоєння кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання без її участі, та просила його задовольнити.

Користувач майна ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Клопотання слідчого стосується накладення арешту на тимчасово вилучене майно: автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який обумовлено тим, що автомобіль може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме можуть містити інформацію про скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст. ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що підставою для накладення арешту на майно є те, вказаний автомобіль є майном, на якому можливо збережені сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, відсутності пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст.170, ч. 3 ст.171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, в матеріалах клопотання слідчого відсутні не лише достатні, а і належні та допустимі докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розміру шкоди, обґрунтування співрозмірності обмеження права власності на наслідків арешту майна; відсутні відомості щодо пред`явлення будь-кому підозри у кримінальному провадженні, відсутній і цивільний позов.

Відповідно до ч. 1ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0001351 від 30.05.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, саме автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ-2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Негайно повернути вилучене майно особі у якої воно вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1