Провадження № 1-кс/520/6407/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000827 від 10.12.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, республіки Молдова, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2018 року о 08 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 грубо порушив пункти 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху.
Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Jaguar X-Type», д/н НОМЕР_1 , рухаючись на 399 км. + 913 м. автодороги Київ-Одеса, із сторони м. Києва в напрямку м. Одеси, по лівій смузі руху, за наявності двох смуг для руху в обох напрямках, в умовах недостатньої видимості, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, здійснюючи безпідставне екстрене гальмування, допустив боковий занос транспортного засобу, як результат втрату керування транспортним засобом, та неконтрольований виїзд його вліво за ходом свого руху, за межі смуги свого руху, з наступним наїздом некерованого транспортного засобу на металеву огорожу, яка розділяла транспортні потоки зустрічних напрямків, та пішохода ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден обличчя, волосистої частини голови, тулуба, нижніх кінцівок, численних переломів лівої та правої гомілок, переломів тіла грудини, лівого плеча, множинних двобічних переломів ребер, повного розриву міжхребцевого диску грудного відділу хребта з розривом спинного мозку, вогнещевих крововиливів в ворота легень та підтримуючи зв`язку печінки, від яких помер на місці дорожньо-транспортної події, та які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
З метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні вказав, що прокурором не доведено не можливість застосування відносно його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу. Просив врахувати, що у ОСОБА_4 на утриманні є малолітня дитина, на підтвердження чого надав в судовому засіданні свідоцтво про народження. Також вказав на тривалий час досудового розслідування, протягом якого його підзахисний від органів досудового розслідування не переховувався, за першим викликом до суду з`явився, на потерпілого не впливав. З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заперечивши проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 28.05.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повній мірі підтверджується протоколом огляду місця ДТП від 10.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.12.2018 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 17.04.2019 року, висновком експерта №129.Е., висновком експерта №88-А від 07.03.2019 року, висновком експерта №319-А від 21.05.2019 року.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у діях фізичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, чи надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження відповідного запобіжного заходу.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання останнього винним у його вчиненні, а саме за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, життя якої згідно ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, тієї обставини, що підозрюваний з моменту можливого вчинення кримінального правопорушення будь-якої допомоги потерпілій стороні не надав, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також з урахуванням вищевказаних обставин та обставин події ДТП, зокрема характеру допущених підозрюваним порушень ПДР, наявності ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у його вчиненні, даних про особу підозрюваного та наслідків вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків можливе лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи, що в результаті вчинення кримінального правопорушення одна особа загинула, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000827 від 10.12.2018 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали припиняє свою дію 28.07.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1