Справа №700/939/19
Провадження №1кп/690/72/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000159, внесене 09.07.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, громадянина України, освіта повна середня, розлучений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 09.07.2019 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на пасовищі в с. Журжинці Лисянського району Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства до ОСОБА_4 , наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скроневій і правій вушній ділянках, які спричинені дією тупого твердого предмета, які відповідно до висновку експерта №05-9-01/190 від 24.07.2019 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілої та відкрито заволодів мобільним телефоном «SAMSUNG GT-E1080i» та сім-картою мобільного оператора «Київстар», які дістав із внутрішнього кармана кофти ОСОБА_4 , вартість яких, згідно висновку експерта №8/533 від 23.08.2019 року, становить 203 грн. 33 коп., чим заподіяв їй матеріальних збитків на вказану суму.
Судом дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, що поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині і встановлені фактичні обставини його вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, визнав повністю та беззаперечно та надав наступні покази. Потерпіла є його колишньою дружиною, хотів з нею примиритись. Знав, що вона буде в цей день на пасовищі та пішов до неї. Вона сиділа на землі і коли він з нею заговорив в них виник словесний конфлікт, під час якого він прижав її голову до землі своєю рукою та забрав з кармана її телефон, щоб вона не подзвонила синові. Після цього її відпустив та пішов додому. Приблизно через годину до нього приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав телефон.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла, ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладалась на думку прокурора. Зазначила, що обвинувачений хотів з нею примиритись в той день, але так сталось, що в них відбулась словесна перепалка, після чого він притис її голову до землі та забрав її телефон. Коли він пішов вона побігла додому та викликала працівників поліції. Також зазначила, що в неї з обвинуваченим четверо спільних дітей, а розведені вони з 2004 року.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Виходячи з аналізу та оцінки показань учасників судового провадження, суд вважає доведеним обвинувачення та правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема у відкритому викраденні чужого майна, що поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 186 КК України.
Прокурор у судових дебатах при призначенні міри покарання просив врахувати пом`якшуючі обставини, як щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та відсутність тяжких наслідків з урахуванням яких застосувати обвинуваченому за ч. 2 ст.186 КК мінімальне покарання у виді 4 років позбавлення волі та відповідно за ст. 75, 76 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Потерпіла зазначила, що жодних претензій майнових чи моральних до обвинуваченого не має, при призначенні покарання погодилась із позицією прокурора.
Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові свою вину у вчиненні умисного злочину визнав повністю та беззаперечно, щиро розкаявся у вчиненому, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, негативної характеристики не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте з 1993 року рахується на обліку у лікаря нарколога.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено ч.1 ст.66 КК України. Крім наведеного, суд вважає необхідним визнати додатковою пом`якшуючою обставиною відсутність будь-яких тяжких наслідків вчиненого злочину.
Обтяжуючих покарання обставини, визначених ст.67 КК України, - судом не встановлено.
Окрім даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, суд враховує вимоги ч. 2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік 56 років, його відношення до вчиненого та думку потерпілої, яка не має до нього жодних претензій, а тому суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції, передбаченої за цей злочин, та з урахуванням обставин справи та особи винного, наявності більше двох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.
Підстав для застосування ст. 69 КК України під час судового розгляду не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Оскільки в справі проводилась судова експертиза, а тому її вартість згідно ч. 2 ст. 124 КПК України в сумі 628 грн. 04 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом однорічного іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом основні та додаткові обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення судової експертизи №8-000533 від 23.08.2019 р. в сумі 628 грн. 04 коп.
Речовий доказ мобільний телефон «SAMSUNG GT-E1080i», який зберігається у кімнаті речових доказів СВ Лисянського ВП Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Речовий доказ сім-карту мобільного оператора «Київстар», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , вважати повернутою власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1