Справа № 748/1408/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/733/19
Категорія - ч. 1 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 7 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого кочегаром дитячого садочку «Веселка» с. Смолин, Чернігівського району, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично поживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 4 088 грн 50 коп в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України, ст. 96-1, 96-2 КК України конфісковано у власність держави речові докази: сітку порожеву в кількості 5 шт., свіжовиловлену рибу, а саме : карась сріблястий - 62 шт., лящ - 13 шт., плоскирка - 2 шт., окунь - 1 шт., рак - 1 шт., лин 6 шт., що передані на зберігання Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Скасовано арешт на сітки порожеві в кількості 5 шт., велосипед марки "Україна" синього кольору, дерев`яний саморобний човен, накладений ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова 21 травня 2019 року.

Повернуто ОСОБА_7 велосипед марки "Україна" синього кольору та дерев`яний саморобний човен довжиною 4.5 м шириною 60 см, що знаходяться на зберіганні Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого, вид і міру визначеного покарання, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції у в частині вирішення питання про долю речових доказів та просить в цій частині ухвалити новий вирок. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що речовий доказ (свіжо виловлена риба) на підставі п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України була знищена до ухвалення вироку, а тому її конфіскація є неможливою. Апелянт також зазначає, що транспортування риболовних сітей та риби з місця скоєння злочину без човна було б неможливим, а тому його слід визнати знаряддям злочину та конфіскувати в дохід держави.

Як встановлено судом першої інстанції, 7 травня 2019 року, близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на березі затоки річки Десна, поблизу села Смолин на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, за допомогою сіток «поріжних», які відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, відносяться до заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих матеріалів, без належних документів та дозволу на вилов, діючи умисно, здійснив незаконний вилов риби для особистих потреб і виловив риби загальною кількістю 85 штук, а саме: карась сріблястий - 62 шт., вартістю 17,00 грн. за одиницю, на загальну суму 1054,00 грн., лящ - 13 шт., вартістю 170,00 грн. за одиницю, на загальну суму 2210,00 грн., плоскирка - 2 шт., вартістю 34,00 грн. за одиницю, на загальну суму 68,00 грн., окунь - 1 шт., вартістю 17,00 грн., рак - 1 шт., вартістю 25,50 грн., лин 6 шт., вартістю 119,00 грн. за одиницю, на загальну суму 714,00 грн., а всього незаконно виловив риби на загальну суму 4088,50 грн, чим завдав істотну шкоду державним інтересам.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий фактично погодився з доводами апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 249 КК України, у тому числі і міра та розмір призначеного судом покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, колегією суддів перевірено доводи апеляційної скарги прокурора та визнано їх обґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог передбачених п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстнації є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Частиною 9 статті 100 КПК України, передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції прийняв рішення про незастосування конфіскації майна, а саме дерев`яного саморобного човна, оскільки він не зазначений в обвинувальному акті як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки транспортування риболовних сітей та риби з місця скоєння злочину без човна було б неможливим, а тому його слід вважати знаряддям злочину. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні суду першої інстанції вказував, що він є власником вказаного човна, який використовував для вилову риби, коли і був затриманий на місці, що також ним було підтверджено під час апеляційного розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок місцевого суду щодо конфіскації в дохід держави свіжовиловиловленої риби, а саме: карась сріблястий - 62 шт., лящ - 13 шт., плоскирка - 2 шт., окунь - 1 шт., рак - 1 шт., лин 6 шт.,з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься акт про знищення речових доказів від 21 травня 2019 року затверджений т.в.о. начальника ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 , а саме, про знищення вищевказаної риби (а.к.п. №71).

З огляду на викладене , вирішення долі вказаного речового доказу (риби) у виді конфіскації в дохід держави є неможливим, оскільки речовий доказ знищений в відповідності до вимог КПК України до ухвалення оскаржуваного вироку суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 , в частині вирішення долі речових доказів, з постановленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині вирішення питання про речові докази.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши у відповідності до ст. 76 КК України на нього, наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 4 ч.9 ст.100 КПК України свіжовиловлену рибу, а саме: карась сріблястий - 62 шт., лящ - 13 шт., плоскирка - 2 шт., окунь - 1 шт., рак - 1 шт., лин 6 шт. вважати знищеною.

Дерев`яний саморобний човен довжиною 4.5 м шириною 60 см, що знаходиться на зберіганні Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати в дохід держави.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4