справа 278/486/17
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року м. Житомир Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянув заяву начальника загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для звернення до виконання, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувало кримінальне провадження №0000131 по обвинуваченю ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 9.06.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 2 476 грн.

9.10.2019 року від начальника загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області, ОСОБА_2 , надійшла заява, якою остання просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа №278/486/17 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави витрат на залучення експертів у сумі 2 476 грн. для звернення до виконання.

В обґрунтування заяви зазначила, що при перевірці стану виконавської дисципліни в загальному відділі суду було виявлено, що вирок у даній справі виконано не в повному обсязі, а саме - у встановлені законом строки з невідомих причин не був виписаний виконавчий лист в частині стягнення з ОСОБА_3 зазначених судових витрат.

ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор також подала заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації технічними засобами, заяву підтримала.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, що ухвалив вирок має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 9.06.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 2 476 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили 10.07.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Cтягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки виконавчий документ до примусового виконання пред`явлено не було, а строк його пред`явлення до виконання за вказаним вироком, який набрав законної сили 10.07.2017 року закінчився, до суду подано заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для звернення до виконання.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України, за якою у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи викладене, поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд, суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в частині стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави витрат на залучення експертів у сумі 2 476 грн. для звернення до виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 100, 372, 392, 535, 537, 539 КПК України, ст. 433 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити.

Поновити строк пред`явлення виконавчого листа №278/486/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави витрат на залучення експертів у сумі 2 476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1