№1-КС/359/2607/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Києва , проживаючого в АДРЕСА_1 , розглянувши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним клопотанням звернувся слідчий. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вирішили незаконно проникнути на територію КП ЖКК «Щасливський», що знаходиться за адресою: вул. Броварська, 10, с. Проліски Бориспільський район Київська область.

Так, 05.08.2019 близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до КП ЖКК «Щасливський», за адресою: вул. Броварська, 10, с. Проліски Бориспільський район, де проникли на охоронювану територію переслідуючи невстановлені досудовим слідством цілі.

Безпосередньо на охоронюваній території комунального підприємства зазначена група осіб розділилась, під час чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа підійшли до в`їзних воріт до території комунального підприємства де знаходився охоронець КП ЖКК «Щасливський» ОСОБА_13 .

Підійшовши до ОСОБА_13 у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи виник злочинний намір, за попередньою змовою між собою, здійснити напад на охоронника ОСОБА_13 з метою заволодіння його майном.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особи, діючи умисно та з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням предмету схожого на зброю та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_13 , а саме погрожуючи вбивством, застосовуючи насильство поклали останнього животом на землю. Сприйнявши дії та вислови нападників як реальні, ОСОБА_13 перестав чинити опір останнім. В той же час, користуючись безпорадним станом ОСОБА_13 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою відкрито заволодів майном особи, яка зазнала нападу - мобільним телефоном «Ксіомі» вартістю 3500 грн., гаманцем, в якому знаходилися дві банківські картки «Приватбанк», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані працівниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України.

Обґрунтованість оголошеної йому підозри підтверджується протоколами огляду місць події від 05.08.2019, показаннями потерпілого ОСОБА_13 від 05.08.2019, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.08.2019 потерпілому ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_13 , показаннями свідка ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.08.2019 свідку ОСОБА_15 , показаннями свідка ОСОБА_16 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.08.2019 свідку ОСОБА_16

Злочин, інкримінований ОСОБА_5 є особливо тяжким, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 зможе :

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового слідства, оскільки не встановлено всіх можливих інших речових доказів, які мають відношення для досудового розслідування;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки ОСОБА_5 в ході досудового розслідування стануть відомі анкетні дані свідків та потерпілої, на яких підозрюваним може спробувати вплинути з метою зміни ними своїх показань на свою користь, або користь інших співучасників злочину;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу, не отримує соціальну підтримку від держави, а тому відповідно зафіксованих слідчим шляхом подій, з найбільшою вірогідністю, переважним джерелом його майнового існування є вчинення протиправних дій пов`язаних із заволодінням чужим майном.

Таким чином, забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, на переконання органу досудового розслідування може бути досягнуто лише шляхом обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав повністю заявлене клопотання, просив суд його задовольнити, пославшись на обставини зазначені в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що 05.08.2019 року підозрюваний ніякого нападу на потерпілого не вчиняв, оскільки він був біля підозрюваного на відстані 10м. весь час.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що на утриманні в підозрюваного знаходяться двоє дітей ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_2 і він є добропорядною людиною

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного та захисника, свідків, думку прокурора, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2019 року ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України покарання за який передбачене у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Обґрунтованість цієї підозри підтверджується протоколом огляду місця події від 05.08.2019, показаннями потерпілого ОСОБА_13 від 05.08.2019, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.08.2019 потерпілому ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_13 .

Захисником в судовому засіданні було надано договір підряду від 01.11.2016 року укладений між КП ЖКК «Щасливський» і ТОВ «Екобудстандарт» та договір про надання правової допомоги та недержавної системи безпеки підприємницької діяльності підприємства від 01.11.2017 року укладений між ГО «Самооборона в Київській області» та ТОВ «Екобудстандарт»,які приєднано до матеріалів клопотання.

Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та зазначені договори жодним чином не спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 , а тому суд їх оцінює критично і не бере до уваги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги те, що злочин, інкримінований ОСОБА_5 є особливо тяжким, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Крім того, під час допиту він на підставі ст.63 Конституції України відмовився від дачі показань, які б могли його виправдати та спростувати його участь у вчиненні інкримінованого злочину.

Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на потерпілого та свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Існування інших ризиків прокурор не довів.

За таких обставин, прокурор довів суду про наявність ризиків передбачених пунктами 1 і 3 ч.1 ст.177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує тяжкість покарання, що загрожує особі.

У рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як зазначає Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Murrey v. the United Kingdom "). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

Також, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року та те, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За п.1 ч. 4. ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного з погрозою застосування насильства, що було небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_13 в такому випадку слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.

З огляду на вищенаведене, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197, 369,371, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 07 год.50 хв. 05.08.2019 року і встановити до 07 год. 50 хв. 03 жовтня 2019 року включно.

Строк дії ухвали закінчується о 07 год.50 хв. 03 жовтня 2019 року.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення захисником, прокурором, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали, безпосередньо до Київського апеляційного суду .

Повний текст ухвали оголошено 0 17 год. 25 хв. 12 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1