Справа №487/5191/19
Провадження №1-кс/487/5677/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000008 від 10.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 307 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт виявленого та вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме: полімерний пакет приблизним розміром 3*7 см, з порошкоподібною речовиною білого кольору; мобільний телефон " Iphonе " IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; службове посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 ; флеш носій інформації в корпусі сіро-білого кольору; аркуші паперу зовні схожі на національну валюту США на загальну кількість 1161 дол. США, з яких купюрами: 100 дол. США в кількості 11 штук, 50 дол. США в кількості 1 штуки, 10 дол. США в кількості 1 шт., 1 дол. США в кількості 1 штуки;пластикову картку " Partner" на пальне А-92 в кількості 20 літрів №000012638.

Підставою для внесення клопотання стало те, що зазначені речі є речовими доказами, оскільки містять відомості важливі для провадження, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні на них арешту. Незастосування заборони розпорядження зазначеним майном призведе до його зникнення. втрати, відчуження, приховування, розтрати або пошкодження, що перешкодить подальшому досудовому розслідуванню.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що воно є безпідставним і невмотивованим. Речі, на які слідчий просить накласти арешт, були здобуті з порушенням вимог КПК. Обшук проводився у всій квартирі АДРЕСА_2 , тоді як дозвіл на проведення обшуку надавався лише у 1/6 частки квартири, належній ОСОБА_7 . Вилучені в ході обшуку грошові кошти належать ОСОБА_7 . Слідчим не надано доказів, що вилучені грошові кошти належать саме ОСОБА_4 . Крім того слідчим в порушення вимог ст.. 170 КПК України не надано належних доказів, того що вилучені речі є доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та набуті протиправним шляхом.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, щов провадженні слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000008 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що службові особи контролюючих та правоохоронних органів, які займають відповідальне становище та діють між собою з ознаками попередньої змови, вимагають неправомірну вигоду від представників суб`єктів підприємницької діяльності за нестроворення перешкод у господарській діяльності, а також невнесення до службової документації відомостей про виявлені під час перевірок порушення вимог чинного законодавства.
Крім того встановлено, що службові особи ГУ ДФС у Миколаївській області здійснюють незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
11.07.2019 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області старшого лейтенанта податкової поліції ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлені та вилучені речі, а саме: полімерний пакет приблизним розміром 3*7 см, з порошкоподібною речовиною білого кольору; мобільний телефон " Iphonе " IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ;службове посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 ;флеш носій інформації в корпусі сіро-білого кольору;аркуші паперу зовні схожі на національну валюту США на загальну кількість 1161 дол. США, з яких купюрами: 100 дол. США в кількості 11 штук, 50 дол. США в кількості 1 штуки, 10 дол. США в кількості 1 шт., 1 дол. США в кількості 1 штуки;пластикову картку " Partner" на пальне А-92 в кількості 20 літрів №000012638.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вилучені речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Посилання адвоката на проведення обшуку з порушенням норм КПК України, суд не приймає до уваги, оскільки відповідність проведеного обшуку нормам КПК України судом буде оцінюватися за результатами судового розгляду справи. Крім того адвокатом не надані належні та допустимі докази належності вилучених грошових коштів саме ОСОБА_7 .

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належитьзадовольнити .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000008 від 10.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 307 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході обшуку 11.07.2019 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- полімерний пакет приблизним розміром 3*7 см, з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- мобільний телефон " Iphonе " IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ;

- службове посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 ;

- флеш носій інформації в корпусі сіро-білого кольору;

- аркуші паперу зовні схожі на національну валюту США на загальну кількість 1161 дол. США, з яких купюрами: 100 дол. США в кількості 11 штук, 50 дол. США в кількості 1 штуки, 10 дол. США в кількості 1 шт., 1 дол. США в кількості 1 штуки;

- пластикову картку " Partner" на пальне А-92 в кількості 20 літрів №000012638.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1