ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/706/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2631/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.128 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 26 06 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26 06 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, маючого сина ОСОБА_11 2005 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, і йому призначено покарання у виді1 (одного) року обмеження волі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 400 000 (чотириста) тисяч гривень.
В іншій частині позову відмовлено.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де на подвір`ї вказаного домоволодіння утримує двох собак бійцівської породи пітбультер`єр (кобель та сука). У невстановлені час та дату ОСОБА_7 покинув своє місце мешкання та залишив вказаних собак бійцівської породи пітбультер`єр на території подвір`я указаного домоволодіння, при цьому особисто не перевірив стан ізоляції території подвір`я з метою виключення вільного переміщення собак за межами подвір`я, тим самим порушив вимоги Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» від 21.02.2006 року, Розділу XII «Тримання собак, котів і хижих тварин на території міської ради» Правил благоустрою території населених пунктів Дергачівської міської ради, затверджених рішенням № 44 від 30.11.2012 Дергачівської міської ради, оскільки не забезпечив безпеку оточуючих людей від заподіяння шкоди собаками та наразив на небезпеку осіб, які проходили біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_7 не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків від свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити.
Так 07.06.2018 приблизно о 18 год 00 хв, ОСОБА_9 проходив біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 . В цей момент з території указаного домоволодіння подвір`я, де проживає ОСОБА_7 , через лаз під воротами вибігли дві собаки бійцівської породи пітбультер`єр (кобель та сука), та здійснили напад на ОСОБА_9 , під час якого в хаотичному порядку кусали останнього за різні ділянки тулубу та кінцівок, в результаті чого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах, які виникли від ударно-здавлючої дії тупих предметів, садна на руках, тулубі, ногах, які виникли від дії тупих предметів з обмеженою діючою поверхнею за механізмом удару-тертя-ковзання; укушено-рвані рани на руках, тулубі та ногах, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею; укушено-рвані рани у верхніх третинах правого та лівого передпліч з пошкодженням м`язів розгиначів кистей та пальців, пошкодженням ліктьового нерву з права, які виникли від дії тупих твердих предметів. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.07.2018 №09/1485- С/2018, тілесні ушкодження у вигляді укушено-рваних ран (окрім ран на лівій кисті) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів (21 день). Всі виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від укусів тварин (собак).

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 128 КК України, тобто спричинення необережного середньої тяжкості ушкодження ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та постановити ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрити, а цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що собаки, належні обвинуваченому, є собаками бійцівських порід. Вказує, що у судовому засіданні не доведено, що собаки, які здійснили напад на потерпілого є собаками бійцівських порід і що саме вони належали обвинуваченому.

Наголошує також на безпідставності стягнення на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 400 000 грн., оскільки з приводу розміру моральної шкоди та взагалі її наявності, в матеріалах справи відсутні будь-які докази.

Апеляційну скаргу було подано також прокурором, який просив про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

В свою чергу посилається на те, що під час призначення покарання не було надано належної оцінки особі обвинуваченого, а саме тому що він, зі слів свідків характеризується з негативної сторони, дружніх відносин ні з ким не підтримує, навмисно нацьковує собак на жителів міста.

Крім того, вказує, що судом також не враховано, що ОСОБА_7 не відшкодував майновий збиток потерпілому ОСОБА_9 , завданий внаслідок вчиненого злочину.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги захисника, просили задовольнити їх вимоги у повному обсязі. Заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи її вимоги необґрунтованими.

Прокурор просив про задоволення його апеляційної скарги та про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, доводи прокурора, думку потерпілого та його представника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, при цьому він не заперечував, що 07.06.2018 він поїхав з дому, його собаки по кличці «Сеня» та «Буся» породи пітбультер`єр, документів на яких він не має, залишалися вдома прив`язаними. За двір собаки ніколи не вибігали. Коли йому зателефонували і повідомили, що його собаки напали на людину він дуже здивувався, оскільки він займався їх дресируванням, вони були навчені певним командам та охороняти подвір`я, не агресивні, нападати їх не вчили. Вважає, що потерпілий спровокував собак замахом цеберки. Вибачатися перед потерпілим чи будь-яким іншим чином відшкодувати шкоду наміру не має, оскільки не вважає себе винуватим.

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого посилається на відсутність доказів того, що належні ОСОБА_7 собаки є собаками бійцівських порід, оскільки допитаний свідок ОСОБА_12 показала, що обвинувачений ОСОБА_7 звертався до неї з приводу лікування стаффордширських тер`єрів, які вели себе спокійно, а не підбультер`єрів.

Пороте, вказані доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються в першу чергу показаннями самого обвинуваченого, який як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні під час ухвалення вироку зазначав, що 07 червня 2018 року він залишив удома двох собак, власником яких був саме обвинувачений, породи пітбультер`єр, які мали кличку «Сеня» та «Буся».

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2002 року № 944 затверджений перелік потенційно небезпечних порід собак, які є джерелом підвищеної небезпеки, серед яких є як Піт-бультер`єр американський так і Тер`єр американський стафордширський.

На думку колегії суддів, намагання захисника довести, що собаки, які належать ОСОБА_7 є собаками породи Тер`єр американський стафордширський не мають у даному випадку суттєвого значення, оскільки згідно вищевказаної постанови, як собака породи Тер`єр американський стафордширський так і собака породи Піт-бультер`єр американський є собаками бійцівських порід, що беззаперечно вказує на приналежність їх до джерела підвищеної небезпеки.

Доводи ж апелянта про те, що собаки, які здійснили напад на потерпілого не належали обвинуваченому спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: фототаблицею, доданою до відеозапису, на якому вбачається напад двох собак, біля паркану будинку АДРЕСА_1 , які напали на ОСОБА_9 .

Крім того, належність нападаючих собак саме ОСОБА_7 підтверджуються детальними показаннями свідків:

- ОСОБА_13 про те, що обвинувачений є її сусідом, а потерпілий 07.06.2018 приніс їй відро вишень і пішов. Коли вона вискочила на вулицю, коли почула крик та побачила, як собаки ОСОБА_14 , які вилізли під ворітьми, гризли ОСОБА_15 . Люди намагалися завадити цьому, кидали каміння у собак, однак, останні не реагували. Ці собаки раніше бігали у неї по городу, з приводу чого вони викликали дільничного з поліції, оскільки собаки агресивно себе ведуть, тому вона боїться ходити на город.;
- показаннями свідка ОСОБА_16 яка зазначила, що вона проживає в будинку АДРЕСА_2 . 07.06.2018 вийшла на город та почула крик, коли вискочила на вулицю побачила, що собаки гризли ОСОБА_15 , який весь був у крові. Всі намагалися відігнати собак, однак, вони не реагували і продовжували напад на потерпілого, її чоловік з автомобіля «Газель» сапкою відбивав собак. Після цього випадку страшно було ходити по вулиці;
- показаннями свідка ОСОБА_17 яка вказала, що вони з сестрою були на городі 07.06.2018 і почули, як сусідка кричить за двором, що на хлопця напали собаки. Коли вона вийшла, то побачила, що ОСОБА_18 стояв під парканом, а на його руках висіли дві собаки, це було напроти хвіртки ОСОБА_14 , все було у крові, це були собаки ОСОБА_14 , які бігали без свого хазяїна та вилазили з-під воріт, де був простір. Собаки у ОСОБА_14 бігають по подвір`ю без прив`язі, зараз місце, де вилазили собаки вже загороджено.

Показання зазначених свідків є логічними, послідовними та несуперечливими, у зв`язку з чим підстави вважати їх недостовірними відсутні.

Вказані докази є належними та допустимими, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що твердження захисника щодо недоведеності того, що собаки, які напали на потерпілого ОСОБА_9 не належать обвинуваченому є такими, що викладені з метою захисту обвинуваченого та допомоги йому в уникненні відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, що підтверджують версію захисника обвинуваченого про непричетність до злочину та визнав його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Що стосується апеляційних вимог в частині неправильності вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як передбачено частиною 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Вироком районного суду частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 щодо стягнення моральної шкоди та стягнуто з обвинуваченого моральну шкоду у сумі 400 000 грн.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_9 внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 окрім тілесних ушкоджень середньої тяжкості, отриманих згідно висновку експерта від укусів собак, було завдано моральні страждання та для відновлення стану його здоров`я та психологічного стану необхідно багато часу, істотних вимушених зміну його життєвих та виробничих стосунках.
Перенесені потерпілим негаразди були у повній мірі оцінені районним судом, а висновки щодо стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 400 000 гривень, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що зроблені з урахуванням доказів, що містяться у матеріалах справи та виходячи з принципів розумності та виваженості, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги в частині залишення без розгляду цивільного позову, колегія судді не вбачає.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу вищевказаного кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання, то, обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, необережним за формою вини, ставлення винного до вчиненого, який вину не визнав та завдану шкоду не відшкодував, який є безробітнім, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 17.03.2000 року та згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 65 від 05.02.2019 року на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, та призначив покарання в межах санкції статті, яке відповідає засадам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого та прокурора - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 26 06 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення судового рішення.

Судді

___________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4