печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2019 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_5 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

У вказаному провадженні 25.02.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

27.06.2017 у кримінальному провадженні № 0002014 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340,ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів.

Сторона обвинувачення вказує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, в яких останній підозрюється ( ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів у складі організованої групи, в тому числі в організації особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 258 КК України, за вчинення яких законом передбачено основне покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскаціє майна), а також вищевказані фактичні дані щодо перебування ОСОБА_7 за межами території України та ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі переховується від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризиків, передбачених у п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчіть те, що, ОСОБА_6 тривалий час перебував на вищих державних посадах, зокрема на посаді Міністра внутрішніх справ України, має міцні зв`язки з керівниками органів державної влади, судової гілки влади та правоохоронних органів, а тому використовуючи ці зв`язки з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, у тому числі з числа працівників (колишніх працівників) Міністерства внутрішніх справ України та інших учасників кримінального провадження, в тому числі яких не допитано щодо обставин вчинених ним злочинів, чим перешкоджати у такий спосіб встановленню обставин кримінального правопорушення, а також скоїти щодо них інший злочин.

Крім того злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 скоєні ним у складі організованої групи спільно з колишніми високопосадовцями Президентом України ОСОБА_8 , заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_9 , командувачем внутрішніх військ України ОСОБА_10 , начальником ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 , заступником начальника Головного управління начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , командиром ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_14 , першим заступником Голови Служби безпеки України ОСОБА_15 , начальником ГУ СБУ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_16 .

При цьому, необхідно враховувати ступінь суспільної небезпечності особи підозрюваного ОСОБА_7 та його ролі у вчинені злочинів, оскільки ОСОБА_7 підозрюється в організації злочинів, що прямо вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних.

ОСОБА_7 перевищуючи владу та свої службові повноваження, як співорганізатор злочинів, вчиняв активні дії - розробляв плани злочинних дій щодо незаконного перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів та демонстрацій, злочинні схеми неправомірного застосування працівниками правоохоронних органів фізичного насильства, спеціальних засобів та вогнепальної зброї до мітингувальників, залучав для вчинення злочинів осіб, в тому числі підлеглих працівників органів внутрішніх справ, які забезпечували виконання злочинних намірів та досягнення злочинної мети (співорганізаторів, виконавців, пособників та підбурювачів), розподіляв між ними функції у вчиненні злочинів, забезпечував їх знаряддями злочину (спеціальними засобами, вогнепальною зброєю та іншими), а також матеріальною винагородою та іншими заходами заохочення за вчиненні злочини, особисто контролював та спрямовував злочинну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_7 з метою перешкоджання кримінальному провадженню може здійснювати спроби щодо погодження не повних і недостовірних показань із іншими його учасниками (свідками, підозрюваними), в тому числі з виконавцями та пособниками колишніми підлеглими працівниками органів внутрішніх справ.

Прокурор вказує, що ОСОБА_7 вчинював кримінальні правопорушення протягом тривалого часу, у складі організованої групи, вчиняючи активні дії та виступаючи організатором злочинів, вживав заходів конспірації, видавав свої дії за законні, схиляв інших осіб, в тому числі підпорядкованих працівників органів внутрішніх справ, до вчинення злочинів, на теперішній час переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, крім тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисником, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що 25.02.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2

ст. 115 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмового повідомлення про підозру від 25.02.2014 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

26.02.2014 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6

17.11.2015 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ст. 340, ч. 4, ст. 28, ч. 3ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 України.

У зв`язку із не встановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 17.11.2015 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

23.06.2017 з матеріалів кримінального провадження № 0000228 в окреме кримінальне провадження № 0002014 виділено матеріали досудового розслідування за фактом організації ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вчинення працівниками правоохоронних органів впродовж 18-20 лютого 2014 року низки тяжких та особливо тяжких злочинів проти учасників зборів, мітингів походів і демонстрацій та терористичного акту 20 лютого 2014 року у центральній частині м. Києва (на Майдані незалежності та прилеглих вулицях).

26.06.2017 з матеріалів кримінального провадження № 0001048 в окреме кримінальне провадження № 0002045 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.

Цього ж дня матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0002014 та № 0002045 об`єднані в одне провадженні під № 0002014.

27.06.2017 у кримінальному провадженні № 0002014 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340,ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Оскільки на час складання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 від 27.06.2017 його точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, слідчими та прокурорами вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення про підозру у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Згідно з повідомленням Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 14.06.2017 №14/12/5-2221 підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у державному та міждержавному розшуку і може знаходиться на території Російської Федерації.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 за межами України та його екстрадиції слідчим у кримінальному провадженні вживалися окремі заходи у рамках міжнародного співробітництва. Так, Генеральною прокуратурою України 15.02.2016 до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено запит про затримання ОСОБА_6 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, що свідчить про те, що ОСОБА_6 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Про те, що ОСОБА_6 перебуває за межами України свідчить й те, що він упродовж 2014-2018 років неодноразово давав інтерв`ю та прес-конференції російським ЗМІ в місті Ростов-на-Дону та місті Москва.

Стороною захисту у вересні 2014 року надано органу досудового розслідування заяву ОСОБА_6 від 04.09.2014, посвідчену нотаріусом міста Одінцово Московської області, про залучення захисника ОСОБА_17 , що підтверджує можливе перебування ОСОБА_6 на території Російської Федерації.

Крім того, захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_17 у 2016 році надано заяву ОСОБА_6 від 11.03.2015, довіреності ОСОБА_6 від 05.03.2015, 02.03.2016, які посвідчені нотаріусом міста Москва, а також договір про надання правової допомоги від 11.02.2016, що укладений в місті Москва Російської Федерації між адвокатом ОСОБА_17 та ОСОБА_6 .

У вказаних документах зазначено, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації згідно з паспортом № НОМЕР_1 , виданим Федеральною міграційною службою 07.05.2014 та зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Також, 16.12.2016 під час судового розгляду цивільної справи за позовом колишнього народного депутата України VII-го скликання ОСОБА_18 про визнання юридичного факту державного перевороту в Україні у лютому 2014 року ОСОБА_6 надавав показання, перебуваючи у залі судових засідань Дорогомилівського районного суду міста Москви.

До цього часу ОСОБА_6 на жоден із викликів правоохоронного органу безпідставно не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

У зв`язку з цим, 29.05.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

У рамках здійснення міжнародного розшуку ОСОБА_6 26.07.2017 до компетентного органу Російської Федерації в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року направлено запит про встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 та проведення із ним процесуальних дій.

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, що також свідчить про те, що ОСОБА_6 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

При вирішення питання щодо визначення запобіжного підозрюваному, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, особливу тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його репутацію та інші дані про особу, зокрема, наявні у нього сталі зв`язки, в тому числі і в правоохоронних органах, що забезпечують йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також розмір майнової шкоди складає 13 мільйонів 834 тисячі 539 гривень 97 копійок, у завданні яких ОСОБА_6 підозрюється.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, так як матеріалами клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; знищити або спотворити будь-які із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого на час вчинення злочинів за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1