печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :
Представник юридичних осіб ТОВ «ЕЛІЗІЯ», ТОВ «СЕНТІЗ», ТОВ «АЛЬМАС» - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001760 від 31.05.2017 року.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2017 року було накладено арешт на грошові кошти на рахунках ряду юридичних осіб, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_1 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_2 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № НОМЕР_3 , відкритим в ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що розташований за адресою: м. Київ, вул.. Десятинна, 4/6 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2017 року накладено арешт на грошові кошти на рахунках ряду юридичних осіб, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_4 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_5 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № 7243, відкритим в Державній казначейській службі України (МФО 899998), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.
Так, заявник зазначає, що арешт накладено помилково, оскільки, відносно юридичних осіб: рахунку ТОВ «ЕЛІЗІЯ», ТОВ «СЕНТІЗ», ТОВ «АЛЬМАС» немає відкритих кримінальних проваджень та рахунки, на які накладено арешт, немають відношення до кримінального провадження №0001760.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд провадження у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду вказаного провадження повідомлялись належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_4 та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001760 на грошові кошти на рахунках ряду юридичних осіб, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_4 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_5 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № НОМЕР_6 , відкритим в Державній казначейській службі України (МФО 899998), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.
Також що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_4 та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001760 на грошові кошти на рахунках ряду юридичних осіб, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_1 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_2 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № НОМЕР_3 , відкритим в ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що розташований за адресою: м. Київ, вул.. Десятинна, 4/6 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Протягом досудового розслідування не встановлено, що причетність ТОВ «ЕЛІЗІЯ», ТОВ «СЕНТІЗ», ТОВ «АЛЬМАС» до вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не підтвердилися, жодній посадовій особі не повідомлялось про підозру, а отже відсутні і підстави для накладення арешту на кошти вказаного товариства.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих для ТОВ «ЕЛІЗІЯ», ТОВ «СЕНТІЗ», ТОВ «АЛЬМАС».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року у справі № 757/54047/17-к у кримінальному провадженні №0001760, а саме на грошові кошти на рахунках юридичних осіб ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_1 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_2 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № НОМЕР_3 , відкритим в ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що розташований за адресою: м. Київ, вул.. Десятинна, 4/6.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року у справі № 757/54055/17-к у кримінальному провадженні №0001760, а саме на грошові кошти на рахунках юридичних осіб ТОВ «ЕЛІЗІЯ» () № НОМЕР_4 , на рахунку ТОВ «СЕНТІЗ» () № НОМЕР_5 , на рахунку ТОВ «АЛЬМАС» () № 7243, відкритим в Державній казначейській службі України (МФО 899998), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1