Справа № 461/7534/19
Провадження № 1-кс/461/8691/19
У Х В А Л А
30.10.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 22 лютого 2019 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003514, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 04 жовтня 2019 року звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій з урахуванням доповнення вимог просив суд скасувати постанову слідчого, якою відмовлено у задоволення його клопотання про визнання потерпілим, а також зобов`язати призначити експертизу пам`яток архітектури житлових будинків. Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні Галицького відділу поліції перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 364 КК України. Дане провадження стосується неналежного виконання обов`язків щодо утримання житлових будинків пам`яток архітектури, зокрема АДРЕСА_1 , де проживає заявник. А також, гаража ОСОБА_3 біля буд. АДРЕСА_2 . 04 грудня 2018 року та 14 серпня 2019 року заявник звернувся до Прокуратури Львівської області із клопотанням про залучення його до участі у кримінальному провадженні № 0003514 у якості потерпілого. 29 вересня 2019 року заявник отримав поштою копію постанови слідчого Галицького відділу поліції від 22 лютого 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні його клопотання, яке надійшло до слідчого відділу 18 лютого 2019 року. ОСОБА_3 з процесуальним рішенням слідчого не погоджується, оскільки, як він зазначає, неналежне утримання будинків, прибудинкових територій, призводить до руйнування будинку АДРЕСА_1 , де розміщена належна йому квартира, гаража на АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він проживає у буд. АДРЕСА_1 , та є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , де розміщений його гараж. Тому, діяльність посадових осіб Львівської міської ради, що є предметом даного кримінального провадження, та порушує вимоги законодавства у сфері охорони пам`яток, завдає йому шкоди, як власнику нерухомого майна.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча Галицький відділ поліції був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подав, про причини своєї неявки суд повідомив, тому суд на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, проводить розгляд скарги у його відсутності.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Галицького відділу поліції перебуває кримінальне провадження № 0003514 за ч. 1 ст. 364 КК України. Провадження розпочате за фактом незаконного погодження містобудівної документації та надання дозволів на здійснення забудов на території м. Львова з порушенням містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства.
У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого відділу Галицького відділу поліції з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 22 лютого 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено. Постанова вмотивована тим, що відсутні об`єктивні ознаки, які б вказували на завдання заявникові матеріальної або моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_3 є власником гаража за адресою: м. Львів, вул. Поповича Є., біля будинку № 8. Дане гаражне приміщення розташоване на земельній ділянці, яка належить заявникові на підставі державного акту серії ЯМ № 254412. Крім того, у паспорті ОСОБА_3 наявні дані про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Слідчий суддя вважає, що наведені обставини є достатніми підставами вважати, що ОСОБА_3 як власнику нерухомого майна, особі яка проживає у будинку пам`ятці архітектури, неправомірними діями посадових осіб Львівської міської ради, якими надані відповідні дозволи на будівництво, може бути завдано матеріальної шкоди.
Відтак, висновок слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про залучення до участі у справі у якості потерпілого, є передчасним та необґрунтованим. Постанова слідчого від 22 лютого 2019 року підлягає скасуванню, а слідчого необхідно зобов`язати повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 щодо його процесуального статусу у провадженні.
Вирішуючи вимогу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого призначити експертизу у кримінальному провадження, суд враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
Крім того, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.
Отже, здійснюючи судовий контроль слідчий суддя не може втручатись у дискреційні повноваження слідчого (прокурора) щодо збирання та аналізу доказів у кримінальному провадженні, здійснення вибору варіанту рішення відповідно до власних міркувань, правової кваліфікації діянь та вирішення питання про призначення експертиз, оскільки це означало би підміну функцій слідчого чи прокурора.
Відтак, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого призначити експертизу у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 22 лютого 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0003514.
Зобов`язати слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0003514 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18 лютого 2019 року про визнання його потерпілим.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 30 жовтня 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 01 листопада 2019 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1