Провадження №1-кс/369/3637/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 14.06.2019 місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що з 12.08.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "КСК ГРУП", ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009 (далі "Земельна ділянка"), яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.
З того часу і по даний період ОСОБА_4 вільно її обробляв, облагороджував, окультурював та засаджував деревами й рослинами.
Проте 22.05.2019 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі "ДРРПНМ") стало відомо, що у лютому 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" ОСОБА_5 за заявою невідомих осіб і без мого відома як єдиного законного власника Земельної ділянки прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєструвала іпотеку Банку щодо Земельної ділянки, а потім через 2 дні перереєструвала право власності на неї за ПАТ "БАНК КАМБІО" (інформаційна довідка додається).
Водночас, ОСОБА_4 ніколи не передавав Земельну ділянку в іпотеку Банку, не підписував з ним жодних договорів, у тому числі договори іпотеки або договори кредиту.
Зокрема, державна реєстрація іпотеки ПАТ "БАНК КАМБІО" щодо неї була проведена на підставі договору іпотеки між Банком і ТОВ "КСК ГРУП" від 17.09.2013 року.
Разом з тим, згідно з тими ж відомостями ДРРПНМ іпотека ПАТ "БАНК КАМБІО" за Договором іпотеки вже була зареєстрована в ДРРПНМ 18.09.2013 року і припинена 14.09.2014 року на підставі повідомлення самого ж Банку.
Однак через 4 роки після припинення іпотеки Банк за відсутності будь-яких для цього правових підстав самостійно вирішив, що Договір іпотеки не припинив свою дію, і 13.02.2019 року звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію іпотеки щодо Земельної ділянки на підставі Договору іпотеки.
Як вбачається з інформаційної довідки щодо Земельної ділянки, реєстрація іпотеки відбулась на підставі повідомлення про нікчемність правочину щодо припинення договору іпотеки та застосування наслідків нікчемності від 05.10.2018 року.
Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також "Фонд"), що забезпечує виведення банку з ринку у зв`язку з його ліквідацією, прийняла рішення про нікчемність правочину, за результатами чого вчинила дії, спрямовані на реєстрацію іпотеки та подальшого стягнення на мою Земельну ділянку.
У той же час, Верховний Cуд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними (постанови у справах № 910/12294/16 від 11.04.2018 року, № 910/24198/16 від 16.05.2018 року та № 819/353/16 від 04.07.2018 року). Рішення (або інший документ) про нікчемність правочинів є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб`єкта господарювання і не може встановлювати обов`язки для третіх осіб щодо повернення майна, зокрема, таке майно може бути повернуто або добровільно, або у примусовому порядку на підставі судового рішення.
Слід також зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті, має бути здійснена протягом дії тимчасової адміністрації.
Зокрема, на підставі постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 від 04.12.2014 pоку про початок з 05.12.2014 року процедури виведення ПАТ "БАНК КАМБІО" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 144 від 27.02.2015 року, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №46 від 02.03.2015 року про початок з 02.03.2015 року процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО".
Таким чином, тимчасова адміністрація щодо ПАТ "БАНК КАМБІО" діяла з 05.12.2014 року по 02.03.2015 року.
Відтак, перевірка правочинів ПАТ "БАНК КАМБІО" на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними,за результатами якої було встановлено нікчемність правочину щодо припинення іпотеки, була закінчена під час процедури ліквідації Банку, а рішення про визнання нікчемним правочину щодо припинення іпотеки було прийняте з порушенням норм ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Натомість, у подальшому, право власності на Земельну ділянку було зареєстроване за ПАТ "БАНК КАМБІО" на підставі Договору іпотеки та повідомлення-вимоги Банку від 05.10.2018 року в результаті звернення ним стягнення у позасудовому порядку відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку".
Враховуючи державну реєстрацію припинення іпотеки з 14.09.2014 року, надату підписання повідомлення-вимоги 05.10.2018 року Банк навіть формально не перебував у статусі іпотекодержателя Земельної ділянки, про що також були відсутні відповідні записи у ДРРПНМ.
З огляду на вищезазначене, у Банку не було права надсилати повідомлення та приймати рішення про звернення стягнення на Земельну ділянку у позасудовому порядку на підставі Договору іпотеки згідно з приписами ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку", а сам Договір іпотеки у зв`язку з припиненням його дії не міг бути правовою підставою для державної реєстрації права власності ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку.
Крім того, власник Земельної ділянки не отримував від ПАТ "БАНК КАМБІО" повідомлення та жодних інших вимог у порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Банк об`єктивно не міг надати державному реєстратору докази її отримання мною.
Вказане свідчить про те, що реєстраційні дії були проведені з грубим порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та на підставі документів, які не надавали правових підстав для передачі Земельної ділянки в іпотеку ПАТ "БАНК КАМБІО" та її подальшого відчуження на його користь.
Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2019 року у справі № 911/2711/18 за позовом ТОВ "КСК ГРУП" до ПАТ "БАНК КАМБІО" визнано відсутнім у ПАТ "БАНК КАМБІО"права іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним між ТОВ "КСК ГРУП" та ПАТ "БАНК КАМБІО", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації права власності за ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення права власності ТОВ "КСК ГРУП", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ "БАНК КАМБІО", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації обтяжень на користь ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку.
Також ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.05.2019 року у справі № 370/1572/19 прийнято рішення про вжиття заходів забезпечення позову до ПАТ "БАНК КАМБІО" та державного реєстратора КП "Реєстрація нерухомості" ОСОБА_5 та накладено арешт на Земельну ділянку, відомості про що внесено до ДРРПНМ 04.06.2019 року за № 31847634.
Незважаючи на це, посадовими особами ПАТ "БАНК КАМБІО" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вживаються заходи щодо незаконного відчуження майна та проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу Земельної ділянки, які призначені на 02.07.2019 року (номер лоту GL23N04785).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :05:010:0009 площею 8,4421 га, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення якої землі житлової забудови, яка на праві приватної власності належить ПАТ «БАНК КАМБІО» .
Тому слідчий просив Накласти арешт на земельну ділянку площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області та належить ПАТ «БАНК КАМБІО» , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27).
Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, 12.08.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "КСК ГРУП", ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009 (далі "Земельна ділянка"), яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.
З того часу і по даний період ОСОБА_4 вільно її обробляв, облагороджував, окультурював та засаджував деревами й рослинами.
Проте 22.05.2019 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі "ДРРПНМ") стало відомо, що у лютому 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" ОСОБА_5 за заявою невідомих осіб і без мого відома як єдиного законного власника Земельної ділянки прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєструвала іпотеку Банку щодо Земельної ділянки, а потім через 2 дні перереєструвала право власності на неї за ПАТ "БАНК КАМБІО" (інформаційна довідка додається).
Водночас, ОСОБА_4 ніколи не передавав Земельну ділянку в іпотеку Банку, не підписував з ним жодних договорів, у тому числі договори іпотеки або договори кредиту.
Зокрема, державна реєстрація іпотеки ПАТ "БАНК КАМБІО" щодо неї була проведена на підставі договору іпотеки між Банком і ТОВ "КСК ГРУП" від 17.09.2013 року.
Разом з тим, згідно з тими ж відомостями ДРРПНМ іпотека ПАТ "БАНК КАМБІО" за Договором іпотеки вже була зареєстрована в ДРРПНМ 18.09.2013 року і припинена 14.09.2014 року на підставі повідомлення самого ж Банку.
Однак через 4 роки після припинення іпотеки Банк за відсутності будь-яких для цього правових підстав самостійно вирішив, що Договір іпотеки не припинив свою дію, і 13.02.2019 року звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію іпотеки щодо Земельної ділянки на підставі Договору іпотеки.
Як вбачається з інформаційної довідки щодо Земельної ділянки, реєстрація іпотеки відбулась на підставі повідомлення про нікчемність правочину щодо припинення договору іпотеки та застосування наслідків нікчемності від 05.10.2018 року.
Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також "Фонд"), що забезпечує виведення банку з ринку у зв`язку з його ліквідацією, прийняла рішення про нікчемність правочину, за результатами чого вчинила дії, спрямовані на реєстрацію іпотеки та подальшого стягнення на мою Земельну ділянку.
Зокрема, на підставі постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №140 від 04.12.2014 pоку про початок з 05.12.2014 року процедури виведення ПАТ "БАНК КАМБІО" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 144 від 27.02.2015 року, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №46 від 02.03.2015 року про початок з 02.03.2015 року процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО".
Таким чином, тимчасова адміністрація щодо ПАТ "БАНК КАМБІО" діяла з 05.12.2014 року по 02.03.2015 року.
Відтак, перевірка правочинів ПАТ "БАНК КАМБІО" на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними,за результатами якої було встановлено нікчемність правочину щодо припинення іпотеки, була закінчена під час процедури ліквідації Банку, а рішення про визнання нікчемним правочину щодо припинення іпотеки було прийняте з порушенням норм ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Натомість, у подальшому, право власності на Земельну ділянку було зареєстроване за ПАТ "БАНК КАМБІО" на підставі Договору іпотеки та повідомлення-вимоги Банку від 05.10.2018 року в результаті звернення ним стягнення у позасудовому порядку відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку".
Враховуючи державну реєстрацію припинення іпотеки з 14.09.2014 року, надату підписання повідомлення-вимоги 05.10.2018 року Банк навіть формально не перебував у статусі іпотекодержателя Земельної ділянки, про що також були відсутні відповідні записи у ДРРПНМ.
З огляду на вищезазначене, у Банку не було права надсилати повідомлення та приймати рішення про звернення стягнення на Земельну ділянку у позасудовому порядку на підставі Договору іпотеки згідно з приписами ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку", а сам Договір іпотеки у зв`язку з припиненням його дії не міг бути правовою підставою для державної реєстрації права власності ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку.
Крім того, власник Земельної ділянки не отримував від ПАТ "БАНК КАМБІО" повідомлення та жодних інших вимог у порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Банк об`єктивно не міг надати державному реєстратору докази її отримання мною.
Вказане свідчить про те, що реєстраційні дії були проведені з грубим порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та на підставі документів, які не надавали правових підстав для передачі Земельної ділянки в іпотеку ПАТ "БАНК КАМБІО" та її подальшого відчуження на його користь.
Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2019 року у справі № 911/2711/18 за позовом ТОВ "КСК ГРУП" до ПАТ "БАНК КАМБІО" визнано відсутнім у ПАТ "БАНК КАМБІО"права іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним між ТОВ "КСК ГРУП" та ПАТ "БАНК КАМБІО", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації права власності за ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо припинення права власності ТОВ "КСК ГРУП", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації іпотеки за ПАТ "БАНК КАМБІО", скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо державної реєстрації обтяжень на користь ПАТ "БАНК КАМБІО" на Земельну ділянку.
Також ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.05.2019 року у справі № 370/1572/19 прийнято рішення про вжиття заходів забезпечення позову до ПАТ "БАНК КАМБІО" та державного реєстратора КП "Реєстрація нерухомості" ОСОБА_5 та накладено арешт на Земельну ділянку, відомості про що внесено до ДРРПНМ 04.06.2019 року за № 31847634.
Незважаючи на це, посадовими особами ПАТ "БАНК КАМБІО" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вживаються заходи щодо незаконного відчуження майна та проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу Земельної ділянки, які призначені на 02.07.2019 року (номер лоту GL23N04785).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :05:010:0009 площею 8,4421 га, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення якої землі житлової забудови, яка на праві приватної власності належить ПАТ «БАНК КАМБІО» .
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказана у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даної земельної ділянки як доказу у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 14.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області та належить ПАТ «БАНК КАМБІО» , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27).

Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться у межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1