Ухвала
іменем України
19 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 713/735/19
провадження № 51-5206 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2019 року таухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2019 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Бережниця, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в галузі лісового господарства, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2019 року зазначений вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він працюючи на посаді лісника Карапчівського лісництва ДП «Вижницький ДСЛГ АПК» упродовж дня 4 лютого 2019 року, перебуваючи на закріпленій за ним для охорони ділянці лісу, здійснив незаконну рубку раніше обумовлених з ОСОБА_6 дерев породи «Бук», після чого утворену лісосировину об`ємом 14,72 куб.м, вартістю 40711,14 грн привласнив. В подальшому 5 лютого 2019 року приблизно о 15 годині передав вказану лісосировину ОСОБА_6 , за що отримав від нього 1950 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 5 лютого 2019 року 53476,0 грн), спричинивши своїми діями ДП «Вижницький ДСЛГ АПК» матеріальну шкоду в розмірі 40711,14 грн.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, зазначає про необхідність зміни судових рішень та призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину, доведеність цього обвинувачення та юридично-правова оцінка діяння у касаційній скарзі не заперечуються. Захисник лише не погоджується з призначеним покаранням, яке на його думку є занадто суворим.
На думку колегії суддів ці доводи захисника є безпідставними.
Як видно з матеріалів за касаційною скаргою доводи захисника про те, що призначене ОСОБА_4 судом першої інстанції покарання є надто суворим, аналогічні доводам, на які він посилався в своїй апеляційній скарзі.
Визнаючи такі доводи апеляційної скарги безпідставними, суд апеляційної інстанції навів докладні мотиви на їх спростування. Апеляційний суд не встановив істотних порушень норм права, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу, дати правильну юридичну оцінку злочинним діям ОСОБА_4 та призначити йому відповідне покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями статті 50 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи ОСОБА_4 , покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, урахував конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії тяжкого злочину. У той же час суд при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Урахувавши усі обставини, які за законом мають правове значення, в тому числі й ті, на які посилається захисник у своїй касаційній скарзі, суд при призначенні покарання у виді 3 років позбавлення волі, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення в межах своєї компетенції, ретельно перевірив доводи апеляційної скарги захисника, які в цій частині є аналогічними доводам, викладеним у касаційній скарзі, та дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами розгляду апеляції ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК та погоджується з наведеними у ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень норм права, які були би безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції, не встановлено.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2019 року таухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3