ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 487/6231/19
Провадження 1-кп/477/249/19
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

11 жовтня 2019 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000006 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 жовтня 2019 року включно,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 4 статті 190 КК України,

ОСОБА_6 , відносно якого запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 146 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2019 року з Миколаївського апеляційного суду до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 4 статті 190 КК України та ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 146 КК України.
У підготовчому судовому засіданні судом поставлено на розгляд раніше подане прокурором клопотання від 10 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Клопотання вмотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, може переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначив, що ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, продовжують існувати до теперішнього часу, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Також указував, що обвинувачений неодноразово змінював прізвища та перебував у державному розшуку, що може свідчити про можливість обвинуваченого ухилитися від суду.
Захисник адвокат ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 просив відмовити.
Заперечуючи щодо задоволення клопотання, вказував, що оскільки в підготовче судове засідання не з`явились з поважних причин захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 та не з`явилася потерпіла ОСОБА_12 суд не вправі переходити до вирішення будь-яких клопотань, а зобов`язаний відкласти підготовче судове засідання. Висловив думку про відсутність у Жовтневого районного суду Миколаївської області права на розгляд указаного клопотання, оскільки воно адресовано колегії суддів Заводського районного суду м. Миколаєва та процесуально вичерпало 72 годинний строк його розгляду. Також указував, що під час підготовчого судового засідання можливо лише обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, а такої процесуальної форми як продовження запобіжного заходу не існує.
Щодо матеріального аспекту необґрунтованості клопотання захисник адвокат ОСОБА_8 своєї позиції не висловив.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 підтримали думку захисника адвоката ОСОБА_8 .

Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, колегія суддів, на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежилась складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_7 , позицію захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, колегія суддів установила наступне.

До Жовтневого районного суду Миколаївської області матеріали цього кримінального провадження надійшли з Миколаївського апеляційного суду 07 жовтня 2019 року на підставі ухвали від 03 жовтня 2019 року про визначення підсудності.
Ухвалою колегії суддів від 08 жовтня 2019 року по кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання на 11 жовтня 2019 року.
У підготовче судове засідання 11 жовтня 2019 року не з`явились захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_12 .
Колегією суддів установлено, що захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 не з`явилися в підготовче судове засідання з поважних причин, причини неявки потерпілої ОСОБА_12 невідомі.
Згідно частини другої статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Глава 27 «Підготовче провадження» КПК України не містить положень щодо дій суду в разі неявки будь-якого учасника справи, визначеного в частині другій статті 314 КПК України.
Наслідки неявки таких учасників відображені в Главі 28 «Судовий розгляд» (статті 323-325 КПК України).
Згідно частини першої статті 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
У разі неприбуття у судове засідання за викликом потерпілого, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (частина перша статті 325 КПК України).
Отже, за відсутністю учасників судового провадження, які не з`явилися, проведення підготовчого судового засідання є неможливим.
Разом з цим, системний аналіз приписів Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України через призму загальних засад кримінального провадження вказує на наявність обов`язку суду вирішувати питання, пов`язані з запобіжними заходами, раніше обраними обвинуваченим, у тому числі щодо доцільності продовження тримання під вартою.
Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

У підготовчому судовому засіданні колегією суддів без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою розгляд клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 визнано як окрему процесуальну дію.
Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Виходячи з комплексного підходу до положень КПК України (у тому числі, статті 5, 28, 53, 113 КПК України) процесуальною дією є подання прокурором клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу та його розгляд судом, а процесуальним рішенням судове рішення, прийняте за результатами розгляду такого клопотання.
При цьому, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки без невиправданої затримки.
На думку колегії суддів, зволікання в проведенні такої процесуальної дії як розгляд клопотання прокурора від 10 вересня 2019 року про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 здатне викликати негативні наслідки для судового провадження, що може потягти до порушення прав, свобод чи законних інтересів обвинуваченого та потерпілої, а також поставити під сумнів довіру суспільства до судової гілки влади.
Однією із засад судочинства є забезпечення обвинуваченому права на захист (пункт 6 частини третьої статті 129 Конституції України, пункт 13 частини першої статті 7 КПК України).
Згідно частини першої статті 59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Загородній проти України» від 24 листопада 2011 року наголошено, що хоча право кожної особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну із головних підвалин справедливого судового розгляду (рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»). Особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16 вересня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії»).

Колегія суддів уважає, що відсутність у підготовчому судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_10 не звужує конституційного права обвинуваченого на захист, оскільки в справі в суді приймає участь його інший захисник адвокат ОСОБА_8 , який обраний самим обвинуваченим зі стадії досудового розслідування та має з ним узгоджену правову позицію щодо захисту.
Також є неприйнятною позиція захисника адвоката ОСОБА_8 щодо неможливості розгляду клопотання, оскільки воно адресовано неналежному суду та вичерпало строк його розгляду.
Так, дійсно клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 подано прокурором 10 вересня 2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва під час підготовчого судового засідання.
Копія указаного клопотання вручена захисникам адвокатам ОСОБА_10 (11 вересня 2019 року) та ОСОБА_8 (11 жовтня 2019 року), обвинувачений ОСОБА_4 від її одержання відмовився.
Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 Заводським районним судом м.Миколаєва не вирішувалося, оскільки колегією суддів Заводського районного суду м. Миколаєва задоволено заяву про самовідвід суддів та справу передано до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.
Наявність у тексті клопотання посилання на колегію суддів Заводського районного суду м. Миколаєва не є порушенням норм процесуального права, оскільки станом на день подання такого клопотання, кримінальне провадження перебувало на розгляді саме в Заводському районному суді м. Миколаєва та не було ним розглянуто.
За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Отже, строк розгляду клопотання в межах сімдесяти двох годин встановлюється в таких випадках:
з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого;
з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі;
з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки клопотання подано прокурором стосовно обвинуваченого, який не перебуває на свободі та фактично затриманий в січні 2019 року, продовжує утримуватися під вартою, на строк розгляду такого клопотання норма кримінального процесуального закону щодо сімдесяти двох годинного строку розгляду не поширюється.

Вирішуючи безпосередньо клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, колегія суддів установила наступне.
15 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва було продовжено.

Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 жовтня 2019 року включно.

Колегією суддів ураховано, що зазначеною ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва питання про запобіжний захід вирішено під час підготовчого судового засідання, що дає право суду прийняти рішення саме про продовження дії такого запобіжного заходу, а не про його обрання.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Колегія суддів уважає доведеними обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, підстави для продовження такого запобіжного заходу продовжують існувати.
Колегією суддів ураховується, що обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних стосунків та стабільного офіційного джерела доходів, зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1 , а тому може переховуватися від суду на тимчасово окупованій території Україні, в тому числі за місцем своєї реєстрації.
Оскільки судом не проведено допит потерпілої та свідків, обвинувачений, на думку колегії суддів, також може вплинути й на них.
Крім цього судом ураховується, що ОСОБА_4 неодноразово змінював прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 та по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000066 був оголошений у розшук, що може свідчити про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від суду.
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який обрано раніше, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, колегія суддів уважає, що дію раніше обраного запобіжного заходу можливо продовжити на 30 днів, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції, підготовче судове засідання не може бути проведено через неявку учасників провадження, що зазначені вище, та для проведення підготовчого судового засідання цього терміну буде достатньо.
Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів по 13 листопада 2019 року включно.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути поданою через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали оголошено 15 жовтня 2019 року о 12 годині 45 хвилин.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_17

СУДДІ ОСОБА_18

ОСОБА_19