Справа № 480/1367/19
Провадження № 1-кп-480/316/19
Вирок
Іменем України
27 листопада 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Встановив:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 2 травня 2019 року, близько 17 год.00 хв. перебуваючи за адресою: в АДРЕСА_2 вступив у конфлікт з ОСОБА_5 . У ході конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , штовхнув потерпілу в результаті чого остання впала на підлогу. В цей час ОСОБА_4 став над потерпілою та руками наніс близько десяти не акцентованих ударів по різним частинам тіла ОСОБА_5 . В подальшому продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_4 взяв до рук дерев`яну палицю довжиною 50 см. та нею наніс не менше чотирьох ударів в область голови та обличчя ОСОБА_5 внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 343 від 23 травня 2019 року, у ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин голови, синців правого вуха, підборіддя, обох повік, струсу головного мозку, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги та інші, можливо в строк та при обставинах вказаних освідчуваною.

За ступенем тяжкості кожне з ушкоджень належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного росту з положення стоячи на площину- не виключається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за ознаками: умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину, вибачення перед потерпілою.

Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК Україниє злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є людиною похилого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_4 можливо та доцільно призначити покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 грн.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню: палицю дерев`яну, яка зберігається в камері речових доказів Миколаївського РВП Очаківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

27.11.2019