Провадження №1-кс/127/9431/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що 04 червня 2019 року, під час ознайомлення з матеріалами вищезазначеного кримінального провадження, ним була виявлена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження. Вважає, що постанова старшого слідчого ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства виходячи з наступного.

Так, як убачається з процесуальних документів, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені з попередньою кваліфікацією щодо можливих протиправних дій окремих працівників правоохоронних органів Вінницької області, за ч. 1 ст. 364 КК України. У той же час, як убачається із заяв ОСОБА_5 від 02 листопада 2016 року та 16 січня 2017 року, останньою чітко вказувалось, що у діях складу колегії суддів Вінницького міського суду Вінницької області, а саме: головуючої судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 убачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, та докладно описано обставини постановлення суддями завідомо неправосудних рішень.

У заяві про вчинення злочину не вказувалось про вчинення будь-яких дій працівниками правоохоронних органів, а чітко вказувалось на виявленого суб`єкта вчинення злочину, передбаченого ст. 375 КК України суддів Вінницького міського суду Вінницької області. Таким чином, здійснення слідчим всього досудового розслідування не було направлено на перевірку обставин, які викладені у заявах про вчинення злочину, а були направлені на дослідження вигаданих відомостей, викладених у ЄРДР.

Як убачається із наявних у матеріалах кримінального провадження протоколів допиту, слідчим було допитано свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (потерпілих у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 ). Всіх вказаних свідків було допитано у кримінальному провадженні щодо обставин можливих протиправних дій окремих працівників правоохоронних органів Вінницької області. Всіма свідками були дані абсолютно ідентичні показання. Жодного додаткового запитання з приводу підтвердження або спростування, викладених у заявах ОСОБА_5 про злочин обставин, свідкам задано не було.

Як убачається із наявного у матеріалах кримінального провадження протоколу допиту свідка ОСОБА_17 останній також взагалі не допитувався з приводу обставин викладених у заявах про злочин.

Із наявного у матеріалах кримінального провадження протоколу допиту свідка ОСОБА_18 секретар судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області, її було допитано у кримінальному провадженні щодо обставин можливих протиправних дій окремих працівників правоохоронних органів Вінницької області. Свідок відмовилась давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

У той же час, відповідно до положень ст. 95 КПК України, свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку. Статтею 96 КПК України передбачено, що свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок має право відмовитись давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, що передбачено ст. 63 Конституції України. Таким чином, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, свідок відмовився від давання показань при тому, що предметом розслідування у даному кримінальному провадженні були не дії ОСОБА_18 , а безпосередні обставини вчинення злочину особами, зазначеними у заяві.

Крім того, у матеріалах справи містяться клопотання потерпілої сторони про допит під час здійснення досудового розслідування та одночасного допиту з потерпілою ОСОБА_5 свідків - суддів Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_18 , прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_17 , ОСОБА_19 (засудженого у провадженні №1-кп/127/331/16), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (представників потерпілих у провадженні №1-кп/127/331/16), ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (потерпілих у провадженні №1-кп/127/331/16). ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , однак дані особи слідчим не були допитані взагалі, незважаючи на те, що вони вказувались як такі, показання яких має істотне значення для встановлення істини по справі, оскільки безпосередньо перебували у судових засіданнях. Інші свідки не були допитані з обставин, які чітко викладені у заяві про вчинення злочину та з`ясування яких покладено на слідчого. Крім того, слідчим не було допитано суддів Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , незважаючи на те, що саме на даних осіб вказувалось як на таких, якими могло бути вчинено дії, які містять ознаки складу тяжкого злочину. Слідчим не було досліджено та проведено огляду речей та документів, наданих представником потерпілого, відомостям, які містяться у них, та які можуть підтвердити факт вчинення злочину, не було надано будь-якої оцінки. Крім того, слідчим не було вчинено будь-яких дій з метою звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні суду, вилучення копій вказаних речей та документів, з метою їх подальшого дослідження, не було об`єктивно з`ясовано всі обставини, які підлягали доказуванню, не було досліджено докази, які підтверджують наявність складу злочину та не дано вказаним доказам будь-якої оцінки.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що прийняте рішення про закриття вищезазначеного кримінального провадження є законним, обґрунтованим, всі обставини справи дослідженні, всі свідки допитані, підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області розслідувалось кримінальне провадження №0003762 від 05.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з постановою старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року кримінальне провадження №0003762 від 05.12.2016 закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях суддів Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, не провів необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова старшого слідчого ОСОБА_4 про закриття вищезазначеного кримінального провадження є передчасною, оскільки залишилися невстановленими та нез`ясованими достатньо великий перелік питань та обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 .

Так, старшим слідчим ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України, не виконано у повному обсязі вимог названої статті. Старший слідчий ОСОБА_4 не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема: не провів одночасний допит з потерпілою ОСОБА_5 свідків - суддів Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_18 , прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_17 , ОСОБА_19 засудженого у провадженні №1-кп/127/331/16), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ( представників потерпілих у провадженні №1-кп/127/331/16), ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (потерпілих у провадженні №1-кп/127/331/16); не допитано ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 в якості свідків; не було допитано суддів Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; не було досліджено та проведено огляду речей та документів, наданих представником потерпілого, відомостям, які містяться у них, не було надано їм будь-якої оцінки; не було об`єктивно з`ясовано всі обставини, які підлягали доказуванню; не виконані вказівки прокурора від 12.12.2016 №17/7-269-16 (а.с. 11 к/п).

Перелік слідчих дій не є вичерпним, у разі необхідності слід вжити інші, передбачені КПК України, заходи щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження, розкриття злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слід скасувати, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задоволити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,- скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0003762 від 05.12.2016 направити до прокуратури Вінницької області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: