Дата документу 23.07.2019 Справа № 554/5900/19
Провадження №1-кс/554/9761/2019

УХВАЛА
Іменем України

23 липня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив поновити строк оскарження, зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно зі ст.214 КПК України відповідні дані за його заявами, які надійшли до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, з Національного антикорупційного бюро України і Державного бюро розслідувань про скоєння кримінального правопорушення суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , передбаченого ст.375 ч.1 КК України, та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 19.06.2019 року він отримав листа від слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , з якого дізнався, що розглянуті його звернення, які надійшли з Національного антикорупційного бюро України і Державного бюро розслідувань, щодо неправомірних дій судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , які виразилися у винесенні неправосудної ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.
В своїх заявах ОСОБА_3 вказував на незаконність по суті самої ухвали, якою суддя ОСОБА_5 відмовила в задоволенні його заяви про відвід судді, як на його глибоке переконання вона згідно з законом повинна була задовольнити заяву або заявити собі самовідвід.
Слідчий ОСОБА_4 без розслідування прийшов чомусь до передчасного висновку, що в зверненнях не міститься достатніх фактичних даних про скоєння злочину, в зв`язку з чим не вніс необхідні відомості до ЄРДР. Слідчий повинен був після одержання вищевказаних заяв вчинити згідно ч.1 ст.214 КПК України, проте він грубо проігнорував і не виконав вимог Закону.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити. Уточнив скаргу в тій частині, що він в дійсності заявляв відвід по цивільній справі судді ОСОБА_6 , цю заяву розглядала і відмовила в задоволенні суддя ОСОБА_5 , яка не вправі була її розглядати, оскільки апеляційний суд по цій же справі скасував їй рішення. Суддею ОСОБА_6 в зазначеній справі прийнято рішення , яке оскаржено і справа перебуває на розгляді у Верховному Суді. Саме в цій справі знаходиться незаконна ухвала судді ОСОБА_5 .
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_7 в надісланій заяві просив розглядати справу у його відсутність, доводи скаржника заперечив, як необґрунтовані, та просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 12.05.2019 року звернувся до керівника Національного антикорупційного бюро України з заявою, яка згодом надійшла до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, щодо неправомірних дій судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , які виразилися у винесенні неправосудної ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 в цивільній справі (а.с.3-4 заява).
Відповідно листа слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 12.06.2019 року, надісланого ОСОБА_3 , подані звернення не містять фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, а викладені в заяві доводи є підставами для оскарження судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Підстав для внесення заяви (повідомлення) до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст.214 КПК України не вбачається (а.с.37 - лист).
На теперішній час відомості по заяві ОСОБА_3 від 12.05.2019 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину з боку судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час прийняття нею рішення по заяві ОСОБА_3 про відвід судді.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, фактично доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальним рішенням суду, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР.
Таким чином, доводи заявника у заяві від 12.05.2019 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочину суддею, тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Отже, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 12.05.2019 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, проте вона за своїм змістом не містять фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.
Також слід зазначити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Щодо вимог ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що заявником не було пропущено процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого, враховуючи, що заява була переадресована для розгляду до належного органу, відповідь якого заявник отримав 19.06.2019 року.
Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1