УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , про проведення судової земельно - технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000153 від 28.03.2019, яке доручити експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика, 8, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_2 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, про проведення судової земельно - технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000153 від 28.03.2019, яке доручити експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика, 8.

Клопотання мотивовано тим, що у провадження слідчого перебувають матеріали досудового розслідування відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000153 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у проведенні експертизи.

Під час судового розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що у 1975 році Виконком Вінницької міської Ради депутатів трудящих виділив Вінницькій КЕЧ району земельну ділянку загальною площею 155 га, яка знаходиться за адресою: вул. Стрілецька, 105, м. Вінниця та останній надано державний акт на право користування даною землею.

На даний час у КЕВ м. Вінниця (правонаступник Вінницької КЕЧ району, на підставі наказу начальника Західного територіального КЕУ від 13.10.2005), на обліку перебуває земельна ділянка на якій розташоване військове містечко №1 на підставі державного акту 1975 року, загальною площею 108,1998 га за адресою: вул. Стрілецька 105, м. Вінниця, оскільки у період з 1976 року по 2015 рік відбулись зміни в обліку вказаної земельної ділянки (додається).

На вищевказаній ділянці перебувають будівлі загальною площею 1050,6 м2, які реалізовані державним підприємством «Укроборонсервіс» ФОП ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 25.05.2005 №387, однак рішення про передачу землі останньому уповноваженими органами не приймались (Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України), а тому рішення Вінницької міської ради 26.01.2018 №1050 є незаконним виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю і належать їм на праві оперативного управління.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно, в тому числі і земельні ділянки, закріплюються за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, воно набуває статусу військового майна, яке повинно використовуватись лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно з вимогами ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть перебувати у комунальній власності, належать, окрім іншого, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого призначення.

Статтею 117 Земельного кодексу України визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних

підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Згідно ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Отже, виходячи зі змісту наведених вище норм, припинення права постійного користування КЕВ м. Вінниця здійснюється власником земельної ділянки державним органом виконавчої влади, яким є Кабінет Міністрів України, а не органом місцевого самоврядування.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого Господарського суду України від 24.12.2014 (справа №5002/ -1/2762/2011).

Відповідно до п. г. ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому оборонне відомство, на яке покладено обов`язок щодо судового захисту порушених інтересів держави, належних дій для такого захисту не вживає.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується

громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні.

Постановою Верховної Ради Української РСР «Про земельну реформу» від 18.12.1990 (п.6) визначено, що установи, організації, які мають у своєму користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного Кодексу Української РСР 1990 року, зберігають свої права на землекористування.

Згідно із частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Частиною другою вказаної норми Земельного кодексу України визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень визначених цим Кодексом.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених Земельним кодексом України, тощо.

Відповідно до пункту 4 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1282 від 29.08.2002 року, передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням Кабінету

Міністрів України - щодо цілісних майнових комплексів та за рішенням Міноборони щодо іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Однією з підстав зміни цільового призначення земель є вилучення наданих в постійне користування земельних ділянок. За приписами ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

У той же час, незважаючи на вищевказані обставини Вінницькою міською радою прийнято рішення від 26.01.2018 №1050, яким ФОП ОСОБА_3 шляхом продажу за 1 241 358, 35 грн. передано у власність земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості загальною площею 0,5127 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично знаходиться у межах земель оборони, відповідно до державного акту від 1975 року.

На підставі вищевказаного рішення, між Вінницькою міською радою та ФОП ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу від 28.06.2018 згідно якого останній придбав у Вінницької міської ради за 1 241 358, 35 грн. вищевказану земельну ділянку.

В подальшому, на підставі договору купівлі продажу від 28.06.2018, 08.06.2018 відділом у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на дану земельну ділянку та у відповідності останній присвоєно кадастровий номер :01:019:0051.

Однак, відповідно до викопіювання військового містечка №1, виготовленим КЕВ м. Вінниця, земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0051 повністю накладається на частину земельної ділянки вказано військового містечка. Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» визначено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, зокрема ті, що перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

При цьому, жодних рішень щодо передачі земельної ділянки площею 0,5127 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з державної до комунальної власності, Кабінетом Міністрів України та Міністерством оборони України не приймалися, а тому зазначена земельна ділянка залишається перебувати в державній власності.

Таким чином, службові особи Вінницької міської ради зловживаючи службовим становищем, з використанням влади всупереч інтересам служби, завдали Державі збитки в особі Міністерства оборони України на суму 1 241 358, 35 грн.

Для проведення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, встановлення фактів доказового значення, необхідно встановити чи відповідає фактичне землекористування ФОП ОСОБА_3 правовстановлюючим документам на земельну ділянку площею 0,5127 га за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:019:0051, документації із землеустрою та нормативно правовим актам та чи є порушення (накладання) меж земельної ділянки загальною площею 108,1998 га, право постійного користування якої посвідчено Державним актом на право постійного користування землею виданого Вінницькій КЕВ району УРС у 1975 році і земельної ділянки загальною площею 0,5127 га за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:019:0051, для чого необхідно проведення судової земельно - технічної експертизи, для проведення якої слід залучити судових експертів Вінницького науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а тому прокурор просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України.

6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду. Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення клопотання.

Слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.

Слідчий суддя самостійно визначає експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи.

До ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені експертові особою, яка звернулася з відповідним клопотанням. Слідчий суддя має право не включити до ухвали запитання, поставлені особою, яка звернулася з відповідним клопотанням, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

При задоволенні клопотання про залучення експерта слідчий суддя у разі необхідності має право за клопотанням особи, яка звернулася з клопотанням про залучення експерта, вирішити питання про отримання зразків для експертизи відповідно до положень статті 245 цього Кодексу.

Висновок експерта, залученого слідчим суддею, надається особі, за клопотанням якої він був залучений.

З огляду на вищенаведене, враховуючи дослідженні матеріали клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурорм доведено, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідно залучення експерта, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню для подальшого об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 242 244, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Доручити проведення судової земельно - технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000153 від 28.03.2019, експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика, 8.

На вирішення експертизи експертам поставити наступні запитання:

- Чи відповідає фактичне землекористування ФОП ОСОБА_3 правовстановлюючим документам на земельну ділянку площею 0,5127 га за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :01:019:0051, документації із землеустрою та нормативно правовим актамЯка ринкова вартість станом на 24.02.2017 земельної ділянки загальною площею 63.18 га в АДРЕСА_2 , що згідно державного акту серії Б № 000488 знаходиться у постійному користуванні ДП «Вінницький авіаційний завод»?;

- Чи є порушення (накладання) меж земельної ділянки загальною площею 108,1998 га, право постійного користування якої посвідчено Державним актом на право постійного користування землею виданого Вінницькій КЕВ району УРС у 1975 році і земельної ділянки загальною площею 0,5127 га за адресою: вул. Стрілецька, 105 у м. Вінниці за кадастровим номером :01:019:0051.

Для проведення експертизи експертам надати: матеріали кримінального провадження № 0000153 в одному томі.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 69 КПК України, експерту дозволяється проводити повне або часткове знищення об`єкта або змінити його властивість, у разі якщо це регламентується методиками проведення відповідного дослідження.

Висновок експерта, залученого слідчим суддею, надається особі, за клопотанням якої він був залучений.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя