У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ ДІЄСА ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 000 400 085 23 від 12 вересня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого неофіційно монтажником кондиціонерів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
У провадженні вирішено питання речового доказу.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 02.09.2018, приблизно о 12 год. 40 хв., прийшовши до магазину Ельдорадо, що належить ТОВ ДІЄСА, у якому працював на посаді фахівця з безпеки, та який знаходиться за адресою: м. Київ, площа Дарницька, 1, де, перебуваючи в приміщенні магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, увійшов до службового приміщення, де знаходиться сервер камер відеоспостереження, вимкнув їх, після чого, в період часу з 12 год. 40 хв. до 12 год. 49 хв., скориставшись відсутністю сторонніх осіб в службовому приміщенні та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 2 (два) мобільних телефони, а саме: смартфон SAMSUNG SM-G950 Galaxy S8 DS Red, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , та смартфон SAMSUNG SM-J730F Galaxy J7 DS Black, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , які знаходились у вище вказаному приміщенні, що належали ТОВ ДІЄСА.
У подальшому, викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ ДІЄСА майнової шкоди на загальну суму 22.860,90 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, з урахуванням всіх фактичних обставин провадження, просить даний вирок скасувати та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворе покарання, ніж призначено судом першої інстанції.
Так, на переконання представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 , ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_6 , суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до приписів ст. 66 КК України, - як щире каяття, оскільки, на переконання апелянта, щире каяття є обставиною, що пом`якшує покарання у разі, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася, у той же час обвинувачений усіляким чином чинив перешкоди під час досудового розслідування, винним себе не визнавав та лише при встановленні усіх обставин кримінального правопорушення та доведені вини органом досудового розслідування - визнав свою вину.
Зазначає представник потерпілого і про те, що судом першої інстанції не досліджено обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , а саме - тривалість (повторність) кримінального правопорушення.
А тому, за таких обставин, як зазначено в апеляційній скарзі, суд першої інстанції ухвалив вирок, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що є явно несправедливим через м?якість призначеного обвинуваченому покарання, а тому існують підстави для зміни рішення суду першої інстанції шляхом призначення більш суворого покарання обвинуваченому.
В апеляційній скарзі зі змінами, представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 просить, при скасуванні вироку з ухваленням нового, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому представником потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції.
Як убачається з журналу судового засідання від 19.02.2019, зокрема, представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 не заперечував проти дослідження доказів в обсязі, визначеному судом - допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , наданні пояснень представником потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 та дослідження даних про особу обвинуваченого.
При цьому, як указують дані журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у пред?явленому обвинуваченні.
Представник же потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 , крім того, що йому відомо, зі слів колег, про те, що протягом деякого періоду, коли ОСОБА_6 зайшов до кімнати, де розміщується сервер камер відеоспостереження, та вимкнув камери, а коли їх увімкнув, то виявили пропажу мобільних телефонів, - більше нічого не пояснював.
Телефони повернуті, претензії матеріального характеру до ОСОБА_6 - відсутні.
У зв?язку з тим, що фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювалися, суд, за відсутністю заперечень з боку учасників провадження, і визнав недоцільним дослідження інших доказів у провадженні.
Підстав вважати, що учасники провадження, у тому числі, представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 , неправильно зрозумів зміст тих обставин, які ніким не оспорювалися, що були сумніву у добровільності його позиції та розуміння роз?яснень, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - з матеріалів провадження не видно.
Не послався на них і представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції.
Тобто, представник ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 в суді першої інстанції був згоден як з обставинами кримінального правопорушення, встановленими органом досудового розслідування, так і з правильністю кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України.
За викладеним, колегія суддів не вбачає порушень вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - не перевіряється, відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
При цьому необхідно вказати, що і апеляційна скарга представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 зі змінами не містить доводів щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_6 .
А тому, колегія суддів не може переглядати та встановлювати інші обставини кримінального правопорушення, як на те послався в апеляційній скарзі представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 .
Досліджуючи доводи апеляційної скарги представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 щодо м?якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції були враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, що віднесений до злочинів середньої тяжкості, його особа, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює неофіційно, має на утриманні малолітню дитину.
Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, визнано щире каяття, на підставі того, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та шкода відшкодована.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 - не встановлено.
На переконання колегії суддів, не можуть слугувати такими обставинами і тривалість (продовжуване) кримінального правопорушення чи фактичні обставини кримінального правопорушення щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 в силу виконання ним трудових обов?язків фахівця з безпеки, на якого було покладено схоронність матеріальних цінностей потерпілої особи, як на те послався в апеляційній скарзі представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 , - бо дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв?язку з чим колегія суддів позбавлена можливості розглядати питання щодо вчинення ОСОБА_6 крадіжок мобільних телефонів у різний час - 23.08.2018 та 02.09.2018, останні ж обставини, висвітлені в апеляційній скарзі, досліджувалися судом першої інстанції тільки в межах висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, проти чого не заперечував в суді першої інстанції і представник потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 .
Приймаючи до уваги наведене, а також відшкодування шкоди, суд першої інстанції і призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у межах санкції вказаного закону - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке на переконання колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, правильність визначення якого саме у такому виді і розмірі в суді першої інстанції представником потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 - не заперечувалося.
Будь-яких інших доводів на обґрунтування вимог щодо призначення ОСОБА_6 м?якого покарання, апеляційна скарга представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 не містить.
За викладеним, апеляційна скарга представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ ДІЄСА - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 000 400 085 23 від 12 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3