В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3143/18

Провадження № 1-кп/126/137/2019

"04" жовтня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника обвинуваченої адвоката
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000623 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2018 року близько 14 год. в м. Бершадь Вінницької області обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_4 , під час суперечки з нею, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно нанесла ОСОБА_4 один удар дерев`яним держаком від господарського інструмента, який принесла з собою, в область лоба спереду. В результаті цих дій ОСОБА_6 заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнала, показавши, що ні до яких воріт вона не приходила. У неї є хата навпроти домоволодіння ОСОБА_4 , за якою вона доглядає, вона там громадила листя. В цей час вона побачила ОСОБА_4 , яка перед тим наговорювала на її дочку та підійшла до неї. ОСОБА_4 вдарила її в груди, в результаті чого вона впала. Коли вона впала, то ОСОБА_4 почала її бити руками і ногами по плечах. Все це бачили сусіди, після чого вона, спираючись на граблі, піднялась і почала тікати. Дані події відбувались восени 2018 року. Вона тілесних ушкоджень не знімала, тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вона не наносила. Можливо, коли вона піднімалась, спираючись на грабі, то можливо випадково її і зачепила. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 вона не визнає.
Невизнання вини самою обвинуваченою суд розцінює критично, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин та обраний нею спосіб захисту, оскільки її вина у вчиненому підтверджується наступними доказами у їх сукупності.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якими 10.11.2018 року до неї в гості приїхав її співмешканець ОСОБА_8 зі своїм братом та його дружиною. Чоловіки зайшли до будинку, а вона із ОСОБА_9 залишились на дворі. В цей час прийшла ОСОБА_6 , а вона покликала чоловіків на вулицю. ОСОБА_6 почала «обливати її брудом». Коли вона підійшла до ОСОБА_6 і запитала чи вона вже закінчила, у відповідь їй прилетіла палиця. Щоб другий раз не получити по голові, вона схопила ту палицю і ОСОБА_6 впала на спину. Іван забрав її і вона викинула палицю. Як ОСОБА_6 піднімалась, вона не бачила, так як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 закрили її собою. Вона ОСОБА_6 не била.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , згідно з якими він є цивільним чоловіком потерпілої. 10.11.2018 року він разом з братом та родичами приїхав до ОСОБА_4 . Коли вони були в будинку, ОСОБА_4 покликала його на вулицю, сказала, що його хочуть побачити. Він вийшов і побачив ОСОБА_6 , яка стояла з палицею (граблями). ОСОБА_6 почала «поливати брудом» ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_6 вже виговорилась, ОСОБА_4 запитала її чи вона вже все сказала, на що ОСОБА_6 вдарила палицею ОСОБА_4 . ОСОБА_4 намагалась вихопити палицю, в результаті чого ОСОБА_6 впала.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала суду, що вона з чоловіком приїхали в гості до ОСОБА_8 . Вона побачила, що біля воріт ходила жінка похилого віку з граблями, збирала листя. Коли вийшла ОСОБА_4 , то ця жінка почала її обзивати. Після цього вийшли з будинку чоловіки. ОСОБА_4 запитала ОСОБА_6 , чого їй треба і щоб вона йшла від них, на що ОСОБА_6 палицею, яку тримала в руках, вдарила ОСОБА_4 по голові. ОСОБА_4 хотіла забрати ту палицю, смикнула і ОСОБА_6 впала. Ці події відбувались 10.11.2018 року на вулиці.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав суду, що вони з братом та дружиною приїхали до ОСОБА_4 . Він ще навіть не встиг зайти до хати, як прийшла ОСОБА_6 та почала обзивати ОСОБА_4 ОСОБА_4 запитала ОСОБА_6 , чи вона вже висказалась, на що ОСОБА_6 палицею вдарила ОСОБА_4 . ОСОБА_4 почала забирати палицю і ОСОБА_6 впала. Ці події відбувались 10.11.2018 року.
Згідно показань свідка ОСОБА_12 , яка показала суду, що являється сусідкою ОСОБА_4 . До неї прийшла ОСОБА_6 та жалілась, що ОСОБА_4 наговорювала на її дочку. В цей час коли вони стояли на вулиці, до ОСОБА_4 під`їхала машина. ОСОБА_13 пішла збирати горіхи та листя. Через деякий час вона почула крики. Коли вона підійшла ближче то побачила, що ОСОБА_6 лежала, а ОСОБА_4 била її по плечах. Вона почала кричати що б`ють ОСОБА_6 та хотіла викликати поліцію.
Згідно показань свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що вона нічого не бачила і не чула з приводу конфлікту.
Згідно показань свідка ОСОБА_15 , яка показала суду, що вона була біля свого будинку та почула, що кричать що б`ють ОСОБА_6 . Коли вона підійшла то побачила кучу людей, ОСОБА_6 стояла навколішки, а ОСОБА_4 її лупить.
Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 суд розцінює критично, оскільки їхні покази не підтверджуються ніякими об`єктивними доказами та суперечать іншим зібраним по справі доказам, оскільки в ОСОБА_13 відсутні будь-які тілесні ушкодження після події, що мала місце 10.11.2018 року.
Вина ОСОБА_6 підтверджується в заподіянні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень підтверджується висновком експерта № 179/55 від 20.11.2018 року, відповідно до якого станом на дату та час проведення освідування (13.11.2018 року 8 год. 35 хв.) у громадянки ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця на лобі. Вищезазначене тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок дії тупого твердого предмету за 3-5 днів до дати та часу проведення освідування. За ступенем важкості тілесне ушкодження у вигляді синця відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.
Протоколами проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 року, 20.11.2018 року, 21.11.2018 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розповіли при яких обставинах були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій та показали механізм нанесення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на манекені за допомогою дерев`яної палиці.
За таких обставин суд вважає доведеним, що 10.11.2018 року близько 14 год. в м. Бершадь Вінницької області обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_4 , під час суперечки з нею, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно нанесла ОСОБА_4 один удар дерев`яним держаком від господарського інструмента, який принесла з собою, в область лоба спереду. В результаті цих дій ОСОБА_6 заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.
Ці її дії суд кваліфікує по ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку, що виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, особи винної, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставини, їй необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді вбачається, що ОСОБА_6 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_6 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, достатнім покаранням, що необхідне для випливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень відповідно до санкції статті є покарання у виді штрафу або громадських робіт.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій, судом також не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винної, яка характеризується посередньо за місцем проживання, є особою пенсійного віку, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
З урахуванням усіх обставин правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, загальних засад призначення покарання, зокрема, законності його призначення, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті. На думку суду, призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, встановлених ст.2 КПК України.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 14000 грн. з тих підстав, що в результаті нанесення удару ОСОБА_6 заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі, що відповідно до висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень. Під час спричинення цих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в присутності знайомих для неї людей, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обзивала її нецензурною лайкою, зводила на неї різного роду наклепи, чим принижувала її честь та гідність. Злочином їй було спричинено моральні та фізичні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю.
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 моральну шкоду.
Визначаючись щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з вимог ч.2 ст.23 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).
За загальними правилами відшкодування моральної шкоди, встановленими ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, суд враховує тяжкість моральних переживань та ступінь, глибину і тривалість фізичного болю, а тому вважає за можливе позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, що буде розумним і справедливим. В іншій частині позову слід відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2000 ( дві тисячі) гривень моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_16