Провадження № 11-сс/824/5521/2019 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2019 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000368, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій,-

в с т а н о в и л а :

07.06.2019 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 в порядку ч. 6 ст. 28 КПК України (т.1 а.с.2-12).
У зазначеному клопотанні зі змінами адвокат ОСОБА_6 просила зобов`язати слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 08.05.2014 року за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та/або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням відновити постановою зупинене досудове розслідування; встановити строк 24 години для прийняття слідчим, який проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні або прокурором, рішення щодо відновлення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; встановити строк 2 тижні для проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000368 від 08.05.2014 року та прийняття прокурором одного з процесуальних рішень передбачених ч.1 ст. 283 КПК України.
Своє клопотання захисник обґрунтовує тривалим досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000368 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (т. 1 а.с. 1-12, 68-78).
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та встановлено процесуальний строк тривалістю 30 днів для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та прийняття прокурором одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні (т.2 а.с. 28-30).
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що досудове розслідування триває значний проміжок часу, що в свою чергу призводить до порушення прав та свобод учасників процесу.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею прийнято не передбачену КПК України ухвалу від 04.09.2019, тому ця ухвала слідчого судді відповідно до висновків Великої палати Верховного Суду України (рішення від 23.05.2018, справа № 243/6674/17-к, провадження № 13- 16сво18) може бути оскаржена до апеляційного суду та прокурор може вимагати її скасування.
Також апелянт зазначає, що слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва прийняв рішення про встановлення слідчому процесуального строку для завершення досудового розслідування, яке не передбачене КПК та скасував постанову про зупинення досудового розслідування поза визначеною процедурою її оскарження.
На думку прокурора, слідчий суддя обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, взагалі не врахував обставини, визначальні для встановлення процесуального строку, а саме складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінку учасників кримінального провадження, спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Ухваливши вказане рішення, слідчий суддя вийшов за межі кримінального процесуального кодексу, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Захисником ОСОБА_6 до апеляційного суду подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вона просить відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року. На її думку слідчий суддя, без будь яких істотних порушень КПК України прийняв ухвалу, яка за своїм змістом повністю відповідає фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, яка заперечувала у задоволенні скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з вимогами ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При цьому, відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.
Так, частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік, що не підлягає розширеному тлумаченню, ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Водночас частиною третьою статті 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, їх законність підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000368, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000368, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, слід відмовити.
Вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді, яке на переконання апелянта, постановлено з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 04.09.2019 року в апеляційному порядку, прокурор посилається на положення ст.ст. 7, 9, 24 КПК України, постанову Верховного Суду від 16.05.2019 року та висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений в постанові від 13.05.2018 року.
Проте, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо наявності підстав для перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді від 04.09.2019 року в апеляційному порядку є непереконливими та не приймаються до уваги з огляду на те, що питання оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані статтями 307 та 309 КПК України, які є спеціальними по відношенню до загальних (частина перша статті 7 КПК України), і саме вони підлягають застосуванню під час розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді.
У статтях 303-307, 309, ч. 4 ст. 399 КПК України відсутня вказівка на те, що суддя апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження на оскаржуване судове рішення, тільки тоді, коли ухвала слідчого судді за формою і змістом відповідає вимогам закону та якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог статей 303-307 КПК України.
Відсутність у КПК України норми, яка б регулювала дії учасників кримінального провадження у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, не дає підстави суду апеляційної інстанції перевіряти її законність під час вирішення питання у відповідності до ч.4 ст. 399 КПК України.
При цьому слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях щодо України, зокрема у справі "Чанєв проти України", вказував, що найбільш доцільним способом вирішення проблем прогалин у законодавстві є внесення змін до відповідного законодавства.
Отже, враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про встановлення процесуального строку для завершення досудового розслідування, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ч.4 ст. 399 КПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000368, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 399, 422 КПК України,-

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року, якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000368, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4