Номер провадження: 11-сс/813/1671/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 р. відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жуків Славутського р-ну, Хмельницької обл., громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Укрлогістіка», маючого на утриманні неповнолітню дитину, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 ті відносно ОСОБА_10 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, який припиняє свою дію о 15 год. 20.11.2019 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що підозра ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України знайшла своє підтвердження матеріалами кримінального провадження та сукупністю здобутих слідством доказів, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Окрім того, стороною обвинувачення доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Приймаючи до уваги положення ст. ст. 177, 178, в тому числі наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваного у суспільстві, однак бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті особи, а також той факт, що підозрюваний не відшкодовує матеріальну та моральну шкоду потерпілому, слідчий суддя прийшов до висновку щодо неможливості визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та посилається на такі обставини: 1) злочин є не умисним, суспільну небезпеку підозрюваний на даний час не представляє, до теперішнього часу відсутні будь-які докази, які б свідчили про спроби перешкоджати здійсненню досудового розслідування, при затриманні, ОСОБА_10 опору представникам влади не вчинив, одразу після ДТП намагався надати першу допомогу потерпілому, крім того, до прибуття співробітників поліції на місце пригоди, під час ДТП ОСОБА_10 знаходився у тверезому стані; 2) слідчим суддею не враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_10 раніше не судимий, за місцем мешкання та місцем роботи характеризується позитивно, до теперішнього часу постійно проживав разом з дружиною та неповнолітньою дитиною, має міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання; 3) підозра ОСОБА_10 ґрунтується на показах потерпілої та висновкам авто-технічної експертизи. Посилаючись на вказані доводи, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали випливає, що слідчий суддя, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі та не врахував всі обставини при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 20.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при наступних обставинах: 13.06.2018 р. приблизно о 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_10 грубо порушив пункти: 12.4; 2.3 «б»; 8.7.3 е) та 8.10 Правил дорожнього руху України, рухаючись із перевищенням швидкості, виїхав на регульований пішохідний перехід на перехресті вулиць Академіка Заболотного та Кримської, у м. Одесі, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який перетинав проїзну частину по регульованому пішохідному переходу. В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_12 , спричинені тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Мотивуючі обґрунтованість підозри слідчий суддя послався на те, що вона підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування кримінального провадження та сукупністю здобутих слідством доказів, копії яких долучені до матеріалів клопотання.

З даною позицією погоджується й апеляційний суд та зазначає, що на даній стадії досудового розслідування є підстави вважати, що підозра ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України знайшла своє обґрунтування.

Щодо доводів захисника з приводу покладення органом досудового розслідування в основу повідомлення про підозру лише показів потерпілої, колегія суддів зазначає, що досудове розслідування не завершене та обвинувачення ОСОБА_10 не пред`явлено, оскільки ще необхідно провести ряд слідчих дій з метою підтвердження, або спростування пред`явленої підозри, яка на даний час є обґрунтованою.

Проте, з огляду на те, що органом досудового розслідування та захисником проведені самостійні експертні дослідження та відповідно до висновку експерта, наданого захисником протиправні дії ОСОБА_10 були не першочерговими, як такі що спричинили ДТП, колегія суддів вважає, що на даний момент існують всі об`єктивні обставини, які вказують що відносно підозрюваного ОСОБА_10 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів наголошує на тому, що органу досудового розслідування при наявності різних експертних висновків необхідно провести додаткову експертизу, а також ряд слідчих дій з метою отримання остаточної відповіді щодо механізму на причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_10 та настанням смерті ОСОБА_12 , оскільки відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається саме на слідчого та прокурора.

Окрім того, під час першочергових слідчий дій підозрюваний ОСОБА_10 , не заперечував свою причетність до інкримінованих йому подій та від самого початку наполягав на тому, що не лише його дії, як водія, були причиною ДТП.

Приймаючи рішення щодо можливості застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також впливу на потерпілу відсутній, оскільки з моменту вчинення злочину пройшло більше року, а прокурором не надано жодного доказу, який би свідчив про протилежне.
Проте, апеляційний суд все ж таки вважає, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на те, що підозрюваний свою вину не визнає та з метою уникнення кримінальної відповідальності, у разі підтвердження наявності в його діях ознак кримінального правопорушення, може вчиняти інші дії, спрямовані не перешкоджання встановленню істини у справі.

В свою чергу, апеляційний суд враховує особу підозрюваного ОСОБА_10 , те що він з місця вчинення злочину не зник, раніше до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, має позитивну характеристику з місця роботи, родину та малолітню дитину на утриманні, має постійне місце мешкання разом зі своєю родиною, отже має міцні соціальні зв`язки як в родині, так і в соціумі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 працює водієм ТОВ «Укрлогістика» та даний вид заробітку є єдиним доходом, що забезпечує його родину, апеляційний суд вважає за можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 інший, більш м`який запобіжний, а саме у вигляді нічного домашнього арешту, який на даному етапі досудового розслідування в повній мірі зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_10 підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 р., якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 21 год. до 06 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Підозрюваного ОСОБА_10 звільнити з-під варти негайно.
Строк дії ухвали апеляційного суду становить до 20.11.2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для організації негайного виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4