Справа № 214/1697/19
1-кп/214/542/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000227 від 02.02.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

?15.06.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 16.09.2011 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2011 року, ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців;

?22.12.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. За визначенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.08.2016 року скасовано іспитовий строк згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2015 року. Направлено для відбування покарання у вигляді 1 року позбавлення волі в місця позбавлення волі за цим вироком. Визначення набрало законної сили 02.09.2016 року. Звільнився 26.12.2017 року з П`ятихатківської ВК Дніпропетровської області (№122) за визначенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.12.2017 року, на підставіст.3 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 30.01.2019 року о 05.00 годині, діючи умисно, без передбачених законом підстав, маючи намір, спрямований на проникнення до житла з метою скоєння крадіжки, прийшов до буд. АДРЕСА_2 , де підійшовши до вікон квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення конституційного права громадянина на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, без згоди власника житла, шляхом відчинення кватирки, незаконно проник до приміщення житла, яке належить гр. ОСОБА_7 , але нічого не викрав, оскільки був викритий працівниками патрульної поліції, які прибули на виклик за вказаною адресою.

Таким самим ОСОБА_4 порушив право гр. ОСОБА_7 , передбачене Конституцією України, щодо недоторканості житла.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.1ст.162 КК України, за ознаками: незаконного проникнення до житла.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 30.01.2019 року, близько 05 год. 00 хв. ранку він проходив біля будинку АДРЕСА_2 . Побачив, що на першому поверсі трьох поверхового будинку відкрита кватирка вікна. Йому було відомо, що в квартирі давно ніхто не мешкає. Він заліз в квартиру через вікно, розбивши скло кватирки, з метою вчинення крадіжки. Пройшов по квартирі з ліхтарем, нічого цінного не знайшов. В подальшому був викритий працівниками поліції, які прибули на виклик. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 ,по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 44).
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с. 53), раніше судимий (Т.2а.с. 45-46), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 2 а.с. 52), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатране перебував та не перебуває (Т.2, а.с. 44) у лікаря нарколога перебуває під диспансерним наглядом з жовтня 2018 року з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (Т.2, а.с. 43).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення , орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим, вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
- викрутку, плоскогубці, гаїчний ключ, які, які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП Дніпропетровської області знищити (Т. 2 а.с. 21, 22).
- слід низу взуття, який був вилучений на місці події за адресою: вул. Г. Кузнецова, 9/16 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (Т.2 а.с. 23, 24).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1