1Справа № 335/7037/19 1-кс/335/4604/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий СУ ГУ Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб; привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
У зв`язку з тим, що в результаті дій ОСОБА_4 були спричинені збитки територіальній громаді на суму 299128 гривень, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 .
З вказаних підстав слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно.
Прокурор в судовому засідання підтримав клопотання та задовольнити його в повному обсязі.
Захисник підозрюваного просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 25.06.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Однак, з наданого стороною захисту копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.03.2013, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , випливає, що ОСОБА_4 продав житловий будинок площею 84,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, вказаний житловий будинок йому на праві власності не належить.
В даному випадку в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про пред`явлення цивільного позову.
Однак, матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_4 були спричинені збитки територіальній громаді на суму 299 128 гривень, що відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
В клопотанні про арешт майна слідчим спосіб арешту майна не визначений.
За вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Підсумовуючи все вищевикладене, з метою запобігання відчуження майна та відшкодування матеріальної шкоди, слід задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 шляхом встановлення заборони на розпорядження майном.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення заборони на розпорядження, а саме:
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1