ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7699/18 Номер провадження 11-кп/814/861/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002596 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтави, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, розлучену, проживаючу без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судиму:
-23.02.2018 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік;
-26.12.2018 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі,
визнано винуватою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання за:
- ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 26.12.2018, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - відмовлено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1144 грн.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 04 листопада 2017 року приблизно о 12.00 год., перебуваючи в приміщені магазину «Брусничка» по вул. Івана Мазепи, 50/12 у м. Полтаві, умисно, повторно, таємно викрала з кишені верхнього одягу ОСОБА_10 належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4a» в корпусі бежевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1400 грн. З місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на вказану суму.
Повторно ОСОБА_8 11 серпня 2018 року приблизно об 11.00 год., перебуваючи поблизу входу на територію Центрального ринку по вул. Героїв Чорнобильців у м. Полтаві, умисно, таємно, вчинила замах на викрадення у ОСОБА_11 належного йому мобільного телефону марки «Sony Xperia XA Dual F3112», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вартістю 2587,50 грн., проте злочин не довела до кінця, оскільки була відразу ж затримана працівниками поліції.
Повторно ОСОБА_8 01 вересня 2018 року приблизно о 08.00 год., перебуваючи у громадському транспорті - маршрутці, яка рухалася за сполученням «Панаса Мирного - Сінна» у м. Полтаві, умисно, таємно викрала із сумки ОСОБА_12 належний їй мобільний телефон марки «Sony LT 28h/Xperiaion», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_5 , вартістю 1533 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_8 зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 .
В поданій апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої, фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, визначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Полтава від 26.12.2018, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Свою апеляційну скаргу прокурор обгрунтовує тим, що судом недостатньо враховано вчинення обвинуваченою кількох умисних, корисливих злочинів в громадських місцях, поведінку обвинуваченої до та після вчинення злочинів, яка вказує на схильність обвинуваченої до вчинення кримінальних правопорушень, наявність кількох судимостей, те, що два вказаних злочинів вчинила під час іспитового строку за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 23.02.2018.
Стверджує, що судом не було враховано спосіб життя ОСОБА_8 , вживання нею наркотичних речовин, відсутність постійного місця роботи та заробітку, відсутність ознак наявності в обвинуваченої стійкого та реального бажання стати на шлях виправлення. Тому, вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не може повною мірою забезпечити її виправлення та запобігти вчиненню нею нових злочинів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за обставин, викладених у вироку, а також кваліфікація її дій за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України є правильними, ніким із учасників провадження не оспорюється і судом на підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно фактичних обставин справи щодо цих злочинів місцевим судом не досліджувались.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується, її вік, відсутність роботи, перебуває на обліку у лікаря нарколога щодо психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіаїдів, виявляє синдром залежності з 1992 року; наявність судимостей, у тому числі непогашеної судимості; досудову доповідь представника органу пробації, згідно з висновком якого ОСОБА_8 може виправитися без позбавлення чи обмеження волі; поведінку обвинуваченої під час та після вчинення злочинів; відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з цим, доводи прокурора про вживання ОСОБА_8 наркотичних засобів є безпідставними, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які б підтверджували вживання обвинуваченою наркотичних засобів на час вчинення злочину чи розгляду провадження в суді.

Більше того представником органу пробації не встановлено зловживання обвинуваченою алкогольними напоями та наркотичними речовинами, що вбачається із досудової доповіді.

Враховуючи викладене, всі обставини, які встановлені в ході судового провадження, під час призначення покарання судом враховані, а тому підстав для призначення більш суворого покарання, як про це просить прокурор, немає.
Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4