Справа № 135/595/19
Провадження № 1-в/135/62/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області подання заступника начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ч. 1 ст. 78 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.01.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

26.04.2019 заступник начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 звернулася до суду з даним поданням, вимоги якого обґрунтовує тим, що закінчився іспитовий строк, протягом якого ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, систематично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації в м. Ладижин та надавав письмові пояснення стосовно своєї поведінки в побуті та громадських місцях, стосунків з родичами та сусідами. За місцем проживання характеризується посередньо.

За час перебування на облiку уповноваженого органу з питань пробації м. Ладижин Вінницької областi ОСОБА_4 застережень у вигляді письмового попередження не має. Матеріали до суду для вирішення питання про скасування iспитового строку не направлялись. 12.01.2019 іспитовий строк закінчився.

Вiдповiдно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 та щоквартальної інформації Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вiнницькiй областi протягом iспитового строку ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вiдповiдно інформації слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за вихідним № 1205/125/56-19 вiд 06.02.2019, 25.09.2018 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . 26.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 186 КК України (відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою oci6 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя i здоров`я потерпілого). 27.09.2018 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання пiд вартою строком до 24 листопада 2018 року включно, а також визначена застава 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних ociб, що складає 52860 грн. 02.10.2018 ОСОБА_4 згідно ухвали Шевченкiвського районного суду м. Києва звільнений з-під варти пiд заставу у розмірі 52860 грн. 20.11.2018 постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженнi за № 0010282 вiд 26.09.2018 продовжено до трьох місяців. Слідчим суддею Шевченкiвського районного суду м. Києва строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до п`яти місяців, тобто до 26.02.2019.

Відповідно інформації Шевченкiвського районного суду м. Києва за вихідним №01-11/237/2019/кк1206 вiд 02.04.2019, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на стадії судового розгляду. Станом на 02.04.2019 остаточного рішення по вказаному вище кримінальному провадженні не прийнято.

Враховуючи зазначене заступник начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, оскільки його вина належним чином не доведена, обвинувальний вирок по справі не винесений, а іспитовий строк закінчився.

Представник органу пробації ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у поданні.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив звільнити його від призначеного вироком суду покарання.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення даного подання, вважає що підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не має. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження відносно нього перебуває у Шевченківському районному суді м. Києва на стадії судового розгляду. Вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, має стійкий нахил до скоєння правопорушень. Висновок органу пробації та сторони захисту щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки у тому числі відсутній обвинувальний вирок за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який ним вчинено в період іспитового строку є помилковими, суперечать нормам ст. 78 КК України, оскільки ними не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи №6/2018, заслухавши доводи представника органу пробації ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_5 , суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.01.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Згідно з матеріалами особової справи №6/2018, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України надійшло до уповноваженого органу пробації м. Ладижин 28.02.2018. Цього ж числа ОСОБА_4 взятий на облік уповноваженого органу пробації.

Початок строку відбуття покарання 12.01.2018. Кінець строку 12.01.2019.

В період іспитового строку ОСОБА_4 вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про який внесено 26.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010282. 26.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. 27.09.2018 Шевченківським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 26.02.2019. Станом на 02.04.2019 судове рішення Шевченківським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 по даній справі не прийнято.

Зазначені обставини також підтверджуються вимогою УІЗ ГУНП у Вінницькій області від 10.10.2018, з якої видно, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з довідкою № 639 від 15.03.2018, виданою Ладижинським територіальним медичним об`єднанням ОСОБА_4 не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога.

Згідно з довідками-характеристиками, виданими виконкомом Ладижинської міської ради Вінницької області матеріали, що компрометують ОСОБА_4 відсутні.

Довідкою психіатра стверджується, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває і за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався.

Згідно повідомлення №01-11/237/2019/кк1206 вiд 02.04.2019 Шевченкiвського районного суду м. Києва, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на стадії судового розгляду. Станом на 02.04.2019 остаточного рішення по вказаному вище кримінальному провадженні не прийнято.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, ст. 72 КК України.

Таким чином суд погоджується з позицією прокурора про те, що до розгляду кримінального провадження по суті, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, що мав місце 26.09.2018, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.

Враховуючи вказане вище, суд вважає безпідставними доводи сторони захисту, щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки відсутній обвинувальний вирок за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який ним вчинено в період іспитового строку, оскільки вони є помилковими та такими, що суперечать нормам ст. 78 КК України.

Органом пробації не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі ст. ст. 369 - 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання заступника начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя