Справа №585/2861/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/341/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження №585/2861/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Будаківка, Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Роменського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №00000514, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27.07.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в якому 29.07.2019 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру за ч.2 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 26.07.2019 близько 16 год. 30 хв. перебуваючи неподалік РК СНАУ, що розташований за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Горького, 56а, повторно, з корисливих мотивів з метою вчинення грабежу, підбіг ззаду до ОСОБА_11 , та схопивши рукою за ланцюжок, який був на шиї потерпілої, з силою потягнув його та зірвав разом з хрестиком, тим самим відкрито їх викрав, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2019 року вказане клопотання слідчого було задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2019 року до 20 год.30 хв. включно без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, що йому загрожує, а також те, що він не працює, не має постійного джерела доходу, проживає за рахунок своїх рідних, не має усталених соціальних зв`язків, будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, скоїв повторно тяжкий злочин проти власності, вік та стан здоров`я підозрюваного, дійшла висновку, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання вказаним ризикам.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За змістом доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушення вимог КПК України.

Вказує, що всупереч положенням ч.ч.2,3 ст.183 КПК України прокурор ОСОБА_10 подала в судовому засіданні частину копій документів, які не були долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, при цьому подані копії не завірені належним чином, у зв`язку з чим слідчий суддя, розглядаючи клопотання, допустила порушення вимог ст.184 КПК України.

Окрім цього, на думку захисника, в клопотанні слідчого та доданих до нього документах відсутні докази, які б свідчили про неможливість застосування до його підзахисного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зокрема у вигляді застави та домашнього арешту, та прокурор в судовому засіданні також це не довела.

Захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 проживає разом зі своїми матір`ю та бабою, негативних характеристик не має. Судимість за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.11.2014, відповідно до положень ст.ст.88, 89 КК України є знятою і погашеною. Посилання слідчого судді в ухвалі на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.07.2019 також вважає безпідставним та незаконним, оскільки вказаний вирок не набрав законної сили.

Вказує, що окрім цього, слідчий суддя безпідставно вказала в своєму рішенні, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, у зв`язку з чим не визначила розмір застави в даному провадженні. При цьому, захисник звертає увагу, що така кваліфікуюча ознака як «застосування насильства» в повідомленні про підозру не вказана, згідно показів потерпілої насильство до неї не застосовувалось, а тому, з огляду на дані обставини вважає, що слідчий суддя порушила норми матеріального права щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 та навіть пред`явленої підозри.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, згідно ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя не в повній мірі дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону та постановила рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та містить порушення кримінального процесуального закону, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №00000514 від 27.07.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

28.07.2019 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та 29.07.2019 пред`явлено йому підозру про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

31.07.2019 ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2019 року до 20 год. 30 хв. включно без визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, з чим погодився і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя на виконання вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, розглядаючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на законних підставах прийшов до висновку про доведеність слідчим обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом допиту потерпілої від 27.07.2019 (а.с.6), протоколом огляду від 28.07.2019 (а.с.7-8) протоколом пред`явлення особи до впізнання (а.с.9), протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.07.2019 (а.с.10-11), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.07.2019 (а.с.12), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 30.07.2019 (а.с.16).

Сукупність доданих до клопотання слідчого матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_8 з приводу того, що копії, надані прокурором в судовому засіданні до початку судового розгляду були подані з порушенням вимог ч.ч.2,3 ст.183 КПК України, та до того ж, не завірені належним чином, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з доданими до нього матеріалами було вручено підозрюваному заздалегідь. В судовому засіданні прокурор на основі принципу змагальності сторін надала слідчому судді копії матеріалів кримінального провадженні, які на її думку, мають істотне значення для розгляду клопотання. Копії вказаних документів прокурор надала також підозрюваному і його захиснику, до того ж, їм була надана можливість ознайомитись з їх змістом. У зв`язку з викладеним, колегія суддів не вбачає в таких діях прокурора та слідчого судді порушення кримінального процесуального закону.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та наявність доказів в підтвердження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи переховуватись від органу досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що доводи клопотання слідчого в цій частині ґрунтуються на матеріалах провадження.

Так, з наданих апеляційному суду матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в період після постановлення відносно нього вироку Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.07.2019, за яким йому було призначено покарання із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Вказана обставина свідчить, що ОСОБА_7 не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, а тому не виключена можливість вчинення ним в подальшому й інших кримінальних правопорушень.

Щодо обґрунтованості ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, то як вірно зазначає в клопотання слідчий, підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення даного кримінального правопорушення та реальність покарання, що йому загрожує у виді позбавлення волі строком до шести років у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зможе переховуватись від органу досудового розслідування. При цьому врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. До того ж, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що злочин підозрюваним було вчинено на території іншої області, а також те, що підозрюваний втік з місця його вчинення, що також свідчить про те, що, в подальшому підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами захисника ОСОБА_8 з приводу того, що ні в клопотанні слідчим, ні прокурором в судовому засіданні не було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим наведено ряд обставин, чому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід (а.с.2). Прокурор в судовому засіданні також вказувала на ці обставини. Колегія суддів погоджується з цими обставинами і приходить до висновку, що вони вірно враховані слідчим суддею.

Вказане з достатністю свідчить про існування ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, а також того, що він зможе переховуватись від органу досудового розслідування, що в свою чергу підтверджує і ту обставину, що будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе гарантовано забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої запобіжний захід у вигляді взяття під варту застосовується лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Разом з цим, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи захисника з приводу того, що слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано вказала в своєму рішенні, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену у вставленому законом порядку судимість.

Так, згідно положень ч.ч.1,3 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При цьому, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Пунктом першим статті 89 КК України, встановлено строки погашення судимості, зокрема, для осіб, які були засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу. Так судимість вважається погашеною, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

За таких обставин, слідчий суддя мала б врахувати, що судимість ОСОБА_7 за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.11.2014, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік відповідно до положень ст.ст.88, 89 КК України є знятою і погашеною. Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.07.2019 відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, а тому, слідчий суддя безпідставно врахувала його під час прийняття рішення.

Окрім цього, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_8 і з приводу того, що слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано вказала в своєму рішенні, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Так, захисником правильно вказано, що в повідомленні ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.14-15) відсутня така кваліфікуюча ознака як «застосування насильства». Не зазначено її також і в клопотанні слідчого.

На переконання колегії суддів, у зв`язку з вказаною обставиною, слідчий суддя допустилась порушення кримінального процесуального закону, оскільки обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неправомірно врахувала вказану обставину, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також до порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України щодо обов`язку слідчого судді визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених КПК підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Колегія суддів, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , враховує обставини, передбачені ст.178 КПК, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а також наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 родини, постійного місця проживання та відсутності негативних характеристик, то вони жодним чином не свідчать про зменшення зазначених вище ризиків та можливість їм запобігти шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Колегія суддів приходить до висновку, що хоча допущені порушення вимог КПК і є підставою для скасування ухвали слідчого судді, однак вони не спростовують встановлених обставин щодо наявності всіх передбачених законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому після скасування ухвали слідчого судді вважає за необхідним постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк не більше 60 днів із визначенням розміру застави.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2019 у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам та порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_10 .

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2019 року з правом внесення застави.

Визначити розмір застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 210 (шістдесят тисяч двісті десять) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою на депозитний рахунок Сумського апеляційного суду.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області з встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, слідчого, суду;

3) повідомляти прокурора, слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) здати на зберігання до Роменського ВП ГУНП в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Сумського апеляційного суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти, повідомивши усно та письмово Сумський апеляційний суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.