Справа № 309/2732/18
Провадження № 1-кс/309/555/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 сторін кримінального провадження слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001027 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 серпня 2018 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Горінчево Хустського району по вул. Незалежності 5А, біля кафе «Батя», умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлено зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, що виразилось у тому, що ОСОБА_5 тримаючи у руках одноствольну, гладкоцівкову мисливську рушницю не встановленого зразка, демонструючи свою зверхність над оточуючими, розпочав безпідставно чіплятись до відвідувачів закладу, ображати їх нецензурною лайкою, намагаючись затіяти бійку, де стоячи на сходах здійснив один постріл вгору, з вказаної рушниці. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_5 , помітивши на подвір`ї одного із відвідувачів кафе, ОСОБА_7 , демонстративно навів на останнього рушницю та здійснив один постріл, після чого продовжуючи показове залякування відвідувачів, здійснив ще один постріл в автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок чого пошкодив обидва скла на передніх правих та лівих дверцятах вказаного автомобіля. Не зупиняючись на вчиненому ОСОБА_5 підняв із землі дерев`яний брус, яким наніс множинні удари по всьому периметру кузова автомобіля марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок чого автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2900 гривень. Внаслідок вказаних дій також було зачинено кафе «Батя».

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України,- у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

28.03.2019 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України через батька ОСОБА_5 - ОСОБА_8 було повідомлено про підозру.

28.03.2019 року батьку підозрюваного ОСОБА_8 , на ім`я ОСОБА_5 було вручено три повістки про виклик для проведення із підозрюваним слідчих (розшукових дій) дій, а саме: на 09 год. 03.04.2019 року , 04.04.2019 року 05.04.2019 року на які ОСОБА_5 не зявився.

Згідно відповіді на доручення № 75 від 03.04.2019 року ДОП СП Хустського ВП ОСОБА_9 було отримано інформацію, що підозрюваний ОСОБА_5 відсутній за місцем реєстрації та проживання, та на даний час перебуває за кордоном України.

Відповідно до довідки № 487 із Горінчівської сільської ради, ОСОБА_5 станом на 11.04.2019 року, знаходиться за межами Закарпатської області.

15 квітня 2019 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Згідно, статті 131 КПК України до видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання ; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставини, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити:

-наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, які наведенні та наявні в матеріалах кримінального провадження;

- злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч.4 ст. 296 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років;

- вік та стан здоров`я підозр`юваного, тобто відсутність будь, яких застережень, які б вказували, що ОСОБА_5 у зв`язку зі своїм малолітнім, похилим віком чи поганим станом здоров`я не може утримуватись в ізоляторі тимчасового тримання;

- відсутність міцних соціальних зв`язків;

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 продовжуватиме вчиняти інші умисні кримінальні правопорушення.

- систематична неявка на виклики слідчого

Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених п.1,2,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КК України виправдовують необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ст. 183 КПК України сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та належному виконанні підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, крім цього враховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює та перебуваючи на волі може вчинити інший умисний злочин, а також приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам, слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий Цьока ММ, заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а саме те, що його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, що вказує на те, що він будучи обізнаним з мірою покарання перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.

Сторона захисту у судовому засіданні зокрема адвокат ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання слідчого. Суду ствердила, що подане клопотання є необґрунтованим, а ризики зазначені в клопотанні не підтверджені належними та достатніми доказами. В клопотанні зазначено, що 28.03.2019р. стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що не відповідає дійсності. 28.03.2019р. о 20.00 год. вище зазначене повідомлення про підозру вручено громадянину ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_5 . Також ОСОБА_8 вручено повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого СВ Хустського ВП ОСОБА_3 на 3 квітня 2019р, 4 квітня 2019, 5 квітня 2019 року. Від ОСОБА_8 (батька підозрюваного) відібрано розписку, якою він зобов`язується передати повідомлення про підозру від 28.03.2019р. у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України своєму сину ОСОБА_5 . З нотаріально посвідченої заяви, складеної ОСОБА_8 вбачається, що повідомлення про підозру відносно свого сина, він отримав від працівників поліції після того, як вони, дві години перебуваючи в АДРЕСА_1 (по місцю його проживання), ввели його в оману та вчиняли на нього психологічний тиск з приводу того, щоб він отримав повідомлення про підозру відносно його сина ОСОБА_5 , тим самим фактично вимусили його підписати повідомлення про отримання підозри відносно ОСОБА_5 . 16.04.2019р. ОСОБА_8 повернув слідчому ОСОБА_3 повідомлення про підозру разом з повістками про виклик до слідчого. Також з зазначеними документами, ОСОБА_8 надав слідчому копію нотаріально посвідченої заяви, якою заявив, що станом на 12.04.2019 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 ним не вручено, та ніяким іншим шляхом його не повідомлено про повідомлення про підозру, оскільки місце знаходження та місце перебування його сина, ОСОБА_5 йому не відомо. 19.04.2019р. їй, як захиснику громадянина ОСОБА_5 надано постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , яка мотивована тим, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідомо. 19.04.2019 року, нею подано клопотання слідчому ОСОБА_3 про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук ОСОБА_5 яка винесена слідчим ОСОБА_3 14.04 2019р., оскільки в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 повідомлення про підозру належним чином не вручено, ОСОБА_5 не набув статус підозрюваного. Постановою від 23.04.2019р, винесену слідчим СВ Хустського ВП ОСОБА_3 , відмовлено в задоволені вищезазначеного клопотання. 02 травня 2019р. нею як захисником ОСОБА_5 до Хустського районного суду подано скаргу на постанову слідчого ОСОБА_3 від 23.04.2019р. про зупинення досудового розслідування, яка на даний час перебуває на розгляді в судді Хустського районного суду ОСОБА_10 . Підозрюваному ОСОБА_5 не було відомо про оголошення йому підозри по даному кримінальному провадженню. 03.05.2019р. ОСОБА_5 приїхав с. Горінчево по місцю свого проживання і 04.06.2019р. був затриманий працівниками поліції, як такий що перебуває в розшуку, та доставлений до Хустського відділу поліції. Протокол про його затримання не складено. ОСОБА_5 підозра вручена лише 04.06.2019 р.

У зв`язку із не доведенням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутністю необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник вважає, що достатнім видом запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_5 буде застосування домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, що випливають із змісту ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак не вручене їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, яке повинно мати певну форму і зміст, згідно вимог ст. 112 КПК України, та здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто за правилами здійснення виклику.

Згідно ч. 2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи захисника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 28.03.2019 .р у спосіб , який передбачений ст. 276-279 КПК України не було вручене є слушними.

Як встановлено слідчим суддею 28.03.2019 року слідчим Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області за погодженням з прокурором винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України у кримінальному проваджені № 0001027 від 25.08.2018 року та в цей же день вказане повідомлення о 20 год. 00 хв. вручено під розписку батьку ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Проте, чому вказане повідомлення про підозру було вручено 28.03.2019 р. саме ОСОБА_8 а не ОСОБА_5 матеріали клопотання не містять.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що слідчий лише через шість днів, після вручення підозри батьку ОСОБА_5 а саме 3 квітня 2019 р. звернувся з відповідним дорученням № 75 щодо встановлення місця перебування ОСОБА_5 ( а.с.33) на виконання якого лише 13 квітня 2019 р. було повідомлено, що ОСОБА_5 виїхав за межі країни. Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що станом на 28.03.2019 р. у слідчого не було підстав, які передбачені КПК України для вручення повідомлення про підозру батьку ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

Разом з тим, в судовому засіданні сторонами стверджено, і не заперечується, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 отримав 04.06.2019 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець АДРЕСА_2 та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо .

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В свою чергу, у судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у звязку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту. Також , слідчий суддя не сприймає, як спроможні, доводи сторони обвинувачення , що підозрюваний після оголошення йому про підозру переховувався від слідства у звязку з чим був оголошений у розшук , із підстав наведених вище. Твердження сторони обвинувачення про можливий тиск на свідків даного кримінального провадження спростовується наданими самим слідчим довідками, з яких вбачається, що свідки перебувають за кордоном.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі врахувавши, що до ЄРДР внесено відомості щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризику, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правоввій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в рамках кримінального праводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001027 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.296 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 до 4 серпня 2019 року

Зобов"язати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою у рамках даного кримінального провадження до слідчого та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 4.08.2019 р. наступні обв`язки:

-прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- заборонити спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні.

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1