УХВАЛА

20 листопада 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0006365 від 20.10.2019, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що досудове розслідування кримінального провадження розпочато за повідомленням ОСОБА_5 про те, що 20 жовтня 2019 року, приблизно о 05 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «Атлант», що по вул. Дубенська у м. Рівне, невідомі особи, шляхом ривка, відкрито викрали належний йому мобільний телефон марки «DOOGEE» моделі «Х90L» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), чим завдали йому майнової шкоди.

Слідчий у клопотанні вказує, що 18.11.2019 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон марки «DOOGEE» моделі «Х90L» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ).

Покликаючись на наведене, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на вилучене за вищевказаних обставин майно, яке є предметом кримінального правопорушення, оскільки воно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів. Крім цього, є достатні підстави вважати, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки одержане злочинним шляхом у результаті вчинення суспільно небезпечного діяння, що визнається злочином, та має значення речового доказу для кримінального провадження.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив його задоволити. Також у заяві вказав, що власник майна про день та час розгляду клопотання повідомлявся.

Клопотання розглядається без участі слідчого та власника майна відповідно до положення ч.1 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на мобільний телефон марки «DOOGEE» моделі «Х90L» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), який було вилучено 18.11.2019 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1