Провадження № 1-кп/200/379/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у

складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001509, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.10.2007 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на два роки;

-21.01.2009 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк від 16.10.2007 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та один місяць;

-24.02.2009 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком від 21.09.2009 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки два місяці. Звільнений 27.08.2010 року на умовно-достроковий строк п`ять місяців;

-17.02.2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.315, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців. Звільнений 17.07.2014 року на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року;

-02.03.2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2015 року іспитовий строк скасовано, засужденого направлено до місця відбуття покарання у виді двох років позбавлення волі;

-23.12.2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 02.03.2015 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 року, вирок від 23.12.2015 року змінено, зараховано у відповідності до ч.5 ст.72 КК України строк перебування під вартою з 19.08.2015 року по 07.06.2016 року, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнений 30.11.2017 року за відбуттям строку покарання;

-29.01.2019 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року близько о 00.00 год., ОСОБА_5 перебуваючи напроти будинку №20 по вул.Михайла Грушевського в м.Дніпро, побачив раніше невідомого ОСОБА_6 , у якого на лівому плечі висіла сумка чорного кольору, й реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, скоюючи злочин повторно, з корисливих мотивів, діючи відкрито, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та ривком зірвав з лівого плеча потерпілого сумку чорного кольору, вартістю 250 грн. 00 коп., в якій знаходились ключі від транспортного засобу з брелком, ключі від квартири та роботи, водійське посвідчення та талон до водійського посвідчення, перепустка на роботу, банківська картка «Земельний капітал» № НОМЕР_1 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 250 грн. 00 коп.

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), скоєному повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який провину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що раніше потерпілого ОСОБА_6 не знав.
17 травня 2018 року десь о 22.00 год. він зустрів своїх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на пр.Олександра Поля в м.Дніпро, з якими направився в напрямку вул.Бородинської, обговорюючи різні теми.
Приблизно о 00.00 год. 18 травня 2018 року, дійшовши до перехрестя вул.Михайла Грушевського та вул.Бородинської в м.Дніпро, побачив, як їм на зустріч йде раніше невідомий чоловік, як потім дізнався потерпілий ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, у якого на плечі побачив сумку чорного кольору, якою вирішив відкрито заволодіти, при цьому про свої злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , не повідомляв.
Після чого, коли вони ближче підійшли до потерпілого, перебуваючи напроти будинку №20 по вул.Михайла Грушевського в м.Дніпро, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пройшли повз потерпілого вниз по вул.Михайла Грушевського, а він в цей час зупинився біля потерпілого. Далі, шляхом ривка зірвав з плеча потерпілого сумку чорного кольору, після чого з викраденим майном став бігти по вул.Михайла Грушевського. Коли він біг то чув, що потерпілий йому кричав зупинитись, однак він не зупинився, побіг далі, так як бачив, що біля потерпілого вже зібралися люди. Потім, відкрив сумку потерпілого, побачив, що в ній знаходяться: ключі, різні документи та картки. Щодо вартості викраденої сумки в сумі 250 грн., не заперечує. В подальшому викрадену сумку викинув.
Заходи фізичного та психологічного тиску з боку робітників поліції до нього не застосовувалися.
В скоєному щиросердно покаявся.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в суді пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_5 не знав, ніяких стосунків не підтримував, причин оговорювати обвинуваченого немає.
17.05.2018 року, близько 23 год. 00 хв., він, разом з іншими співробітниками підприємства повертався з «корпоративу» на маршрутному таксі, яке їх висадило на зупинці громадського транспорту, розташованої біля ЦУМа, звідки вони роз`їжджалися по домівкам своїм ходом. Оскільки у нього при собі не було грошей, він пішов додому пішки. Коли він проходив біля сауни, яка розташована на вул. М.Грушевського, то побачив, як на нього йшли три чоловіка: один зупинився перед ним, це був обвинувачений ОСОБА_5 , якого він добре розгледів та запам`ятав через освітлення ліхтаря на вулиці, а два інших невідомих хлопця пройшли повз нього. ОСОБА_5 , який стояв перед ним штовхнув його в плече своїм плечем, після чого він впав на коліна, і в цей час ОСОБА_5 зняв з його плеча сумку. При цьому, будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 йому не спричиняв.
У викраденій сумці були ключі від дому та автомобіля, водійське посвідчення, пропуск на роботу, банківська карта.
Потім він підвівся, почав бігти за ОСОБА_5 та кричати, щоб він зупинився. Оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння, то перечепився та впав. Після чого до нього підійшли невідомі чоловік та жінка та допомогли йому.
Також він зазначив, що водійське посвідчення, ключи від машини, банківську карту та талон йому повернули, сумку не повернули.
Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Показами свідка ОСОБА_13 , який в суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 раніше не знав, ніяких стосунків з ним не підтримував. Причин оговорювати немає. Потерпілого ОСОБА_6 раніше не знав, ніяких стосунків не підтримував.
18.05.2018 року приблизно о 00 год. 00 хв. він, разом зі своєю дівчиною ОСОБА_14 пересувався на автомобілі по вул. М. Грушевського в м. Дніпро, й на відстані 10-20 м побачив «потасовку» між двома чоловіками, як потім дізнався обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 . Після чого побачив як ОСОБА_5 ривком зірвав сумку з плеча потерпілого ОСОБА_6 та втік. Потім потерпілий кинувся бігти за обвинуваченим з криками, щоб той повернув йому сумку, однак впав на асфальт. А обвинувачений побіг далі. Побачив це, вони вийшли з автомобіля та допомогли потерпілому підвестися з асфальту. Потім вони зателефонували дружині потерпілого та викликали поліцію.
Вказав, що добре розгледів обличчя ОСОБА_5 в момент заволодіння майном потерпілого, так як обвинувачений тікав в його напрямку обличчям до нього, де було світло від фар його автомобіля. А тому він впевнено впізнав саме ОСОБА_5 по обличчю, зачісці та одягу як особу, котра скоїла грабіж потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в суді пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_5 не знала, ніяких стосунків не підтримувала. Причин оговорювати немає. Потерпілого ОСОБА_6 вона також раніше не знала, ніяких стосунків не підтримувала.
18.05.2018 року приблизно о 00 год. 00 хв. вона, разом зі своїм хлопцем поверталися на автомобілі додому. Рухаючись по вул. М. Грушевського в м. Дніпро, вони побачили якусь «потасовку» між двома незнайомими чоловіками, як потім дізналася в ході слідства обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 . Після чого потерпілий кинувся бігти за обвинуваченим з криками, щоб той зупинився та повернув сумку, але по дорозі впав. Вони зупинили свій автомобіль та пішли на допомогу потерпілому та викликали поліцію. Потерпілий їм розповів, що в нього зірвали сумку з плеча.
В своїх поясненнях зауважила, що на вулиці було темно, проте, обвинувачений ОСОБА_5 , коли тікав від потерпілого, біг їм на зустріч, тому вони добре його розгледіли та в подальшому впевнено впізнали саме його, як особу, котра скоїла грабіж потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_16 , який в суді пояснив, що з обвинуваченим знайомі декілька років, причин оговорювати його немає. Потерпілого ОСОБА_6 раніше не знав, ніяких стосунків не підтримував.
17.05.2018 року приблизно о 22 год. 00 хв. він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_17 та ще одним товаришем на пр. О.Поля в м. Дніпро, з метою прогулятися. Після чого вони всі разом направилися у бік вул. Бородинської. На перехресті вул. Бородинської та вул. М.Грушевського, десь о 01.00 год. вже 18.05.2018 року, він побачив як їм на зустріч по вул. М.Грушевського рухається незнайомий чоловік, як потім дізнався потерпілий ОСОБА_6 , який на вигляд був з ознаками алкогольного сп`яніння, так як постійно йшов та падав. Він цьому не придав ніякого значення і він з товаришем пішли далі, а ОСОБА_5 трохи від них відстав. Потім він почув, як потерпілий кричить «Стій!», але він не зрозумів кому, бо поруч неподалік була ще одна компанія людей. Коли ОСОБА_18 наздогнав їх, у нього була сумка в руках, якої до цього не було. У кого ОСОБА_5 забрав сумку, він не запитував, з даної сумки нічого особисто не брав.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду від 11.06.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуті речі, видані ОСОБА_5 , а саме: водійське посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ; ключ від автомобіля «Daewoo» з брелком; талон до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_3 ; банківська картка «Zemelny Capital» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_19 », які визнані речовими доказами (а.с.16) та повернуті потерпілому ОСОБА_6 (а.с.45). Як пояснив ОСОБА_5 вищевказані речі були в сумці потерпілого, якою він відкрито заволодів (а.с.8-14).

Товарним чеком від 13.05.2017 року на сумку чоловічу чорного кольору, із зазначенням вартості 250 грн. 00 коп. ( а.с.15).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №3293-18 від 26.06.2018 року, відповідно до якого, ринкова вартість сумки чоловічої чорного кольору становить 250 грн. ( а.с.22-24).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під фотознімком №3, котра скоїв відносно нього грабіж ( а.с.34-35).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ключі від легкового автомобіля під фото №2 ( а.с.36-38).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав водійське посвідчення на фото №1, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_2 ( а.с.39-41).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав банківську картку під фото №3 з написом «Zemelny Capital» з написом у лівому куті «Anatoliy Tkach» ( а.с.42-44).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2018 року, згідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу на фотознімку №2, котра скоїла грабіж потерпілого (а.с.55-56).

Протоколом слідчого експерименту від 16.06.2018 року з фототаблицею, проведеного за участю ОСОБА_5 , котрий на місці скоєння злочину розповів про обставини та продемонстрував механізм скоєння грабежу потерпілого ( а.с.96-101).

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, під час судового розгляду достовірно встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_5 скоїв грабіж відносно потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні даного злочину визнав повністю, не заперечував обставин його скоєного та заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 .

При цьому, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.

Зокрема, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 стверджував, що саме ОСОБА_5 відкрито викрав у нього сумку, яку зірвав з його плеча та став з нею тікати. На його крики зупинитись, ОСОБА_5 не реагував, а він в процесі його переслідування, по дорозі впав, після чого йому допомогли піднятися свідки.

При цьому, потерпілий наполягав на своїх показах і вказував, що саме обвинувачений ОСОБА_5 скоїв відносно нього даний злочин. Він його добре запам`ятав, оскільки обвинувачений стояв перед ним, де було освітлення від ліхтаря.

Під час досудового розслідування серед пред`явлених осіб потерпілий впізнав саме ОСОБА_5 за характерними рисами обличчя, худорлявою статурою та русявим волосся, які добре розгледів та запам`ятав під час пограбування 18.05.2018 року.

Покази потерпілого повністю узгоджуються з показаннями допитаних у суді свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які також вказали саме на ОСОБА_5 , який зірвав з плеча потерпілого сумку та втік з місця злочину.
Обличчя обвинуваченого ОСОБА_5 вони добре розгледіли, так як останній тікав з викраденим їм назустріч, де світили фари їх автомобіля, а тому вони добре запам`ятали ОСОБА_5 та в подальшому впевнено впізнали саме його, як особу, котра скоїла грабіж потерпілого.

Вищевказані покази потерпілого, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 не викликають у суду сумнівів, є достовірними, оскільки повністю знайшли своє підтвердження вищезазначеними доказами, оскільки судом встановлено, що потерпілий до подій 18.05.2018 року не був знайомий з обвинуваченим, конфліктів у нього з обвинуваченим не було, будь-яких відносин з ним не підтримував.

Таким чином, судом не здобуто об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у потерпілого та вказаних свідків будь-яких причин обумовлювати обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), скоєному повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд відноситься рецидив злочину.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого - зокрема, його відношення до скоєного, а також те, що останній неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, вчинив новий корисливий злочин, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, враховуючи наявність вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2019 року, остаточне покарання ОСОБА_5 суд вважає за необхідне призначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертиз по кримінальній справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370- 371, 373- 376, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_20 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2019 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_20 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_20 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_20 відраховувати з 12 вересня 2019 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_20 термін перебування під вартою з 08 серпня 2018 року по 12 вересня 2019 року.

Речові докази (а.с.16) - вважати повернутими власнику - потерпілому ОСОБА_6 (а.с.45).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №3293-18 в сумі 286 грн. 00 коп. (а.с.21).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1