Провадження № 1-кп/643/1353/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004250 року від 02.08.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.09.2009 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 9 місяців 15 днів позбавлення волі, звільнений 22.09.2009 року по відбуттю строку покарання; 24.12.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 03.04.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 року звільнений від покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»; 25.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно вказаного вироку звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»; 21.07.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 24.10.2019 року прокурором надано письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, дані про особу обвинуваченого, який не працює, законних джерел отримання заробітку та міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, є достатні підстави вважати, що можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та зазначила, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, станом на час розгляду клопотання не зменшились.

ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. В обґрунтування посилалися на стан здоров`я обвинуваченого та необхідність його лікування, а також на відсутність ризиків.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується наступним.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року, відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час обрання вказаного запобіжного заходу слідчим суддею було надано оцінку відповідним доказам на предмет наявності обґрунтованої підозри. Крім того, слідчим суддею зроблений висновок щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Як вбачається з даних обвинувального акту та вимоги про судимість, після засудження ОСОБА_4 згідно вироку суду від 21.07.2016 року, щодо нього до судів направлено 8 обвинувальних актів, в тому числі щодо злочинів, які згідно даних вимоги про судимість вчинені в період іспитового строку.
Оцінюючи посилання ОСОБА_4 на поганий стан здоров`я, зокрема на захворювання на туберкульоз кісток та кісту, суд керується таким.
Судом ухвалою від 16.09.2019 року зобов`язано Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27, з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку.

Згідно листа Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 від 20.09.2019 року, вказану ухвалу для виконання передано до медичної частини № 27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби у Харківській та Луганській областях.

Також з пояснень обвинуваченого вбачається, що крім вказаної вище ухвали, в подальшому Жовтневим районним судом м. Харкова постановлено ухвалу, якою також зобов`язано компетентні органи вжити заходів щодо забезпечення ОСОБА_4 медичної допомогою в умовах СІЗО.

Таким чином, судовими органами вжито необхідні заходи для забезпечення ОСОБА_4 необхідною медичною допомогою.

Доводи сторони захисту відносно того, що свідки та потерпілий вже допитані, в зв`язку з чим обвинувачений позбавлений можливості на них впливати, судом не можуть бути визнані обґрунтованими з таких підстав. Суд досліджує докази безпосередньо та не має права досліджувати показання, які надавались органу досудового розслідування. Станом на даний час потерпілий та свідки судом не допитувались. Враховуючи наведене, суд відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Оцінюючи доводи обвинуваченого відносно того, що його вина в інших кримінальних провадженнях не доведена, суд керується таким. Згідно презумпції невинуватості ОСОБА_4 вважається невинуватим, поки його вина не встановлена обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Разом з тим для вирішення питання щодо наявності ризиків суд вважає достатніми дані про те, що на розгляді судів в даний час знаходяться численні кримінальні провадження щодо обвинуваченого та кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, вчинені в тому числі в період іспитового строку.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, дані щодо загальної кількості епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 години 21 грудня 2019 року.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, на домашній арешт, на необхідність чого посилалась сторона захисту.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити в апеляційному порядку дану ухвалу в частині продовження строку тримання його під вартою.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на строк по 24:00 годин 21 грудня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1