Справа № 202/5794/19
Провадження № 1-кс/202/9961/2019

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 вересня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 04 березня 2019 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

12 вересня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 12 вересня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »(і.к. № НОМЕР_1 ), які діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що за результатами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 року у справі № 20/5005/16045/2011, право власності на будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 визнано за ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 року та Постанови Кабінету міністрів України № 786 від 04.10.1995 року «Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розділу», у період часу з 15.05.2015 року (моменту реєстрації за державою в особі в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на будівлю) по 02.11.2018 року (дату закінчення виконавчого провадження з примусового виселення ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») зловживаючи службовим становищем не сплачували орендну плату до бюджету за користування будівлею готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 11650,7 кв.м., що спричинило тяжкі наслідки.

Зазначене рішення суду виконано державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом складання акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та акту передачі стягувачу вилучених у боржника предметів, зазначених у рішенні суду (будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 »). Виконавче провадження 10.12.2014 року закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

З метою збереження державного майна між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (на даний час ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 08.12.2014 року укладено договір зберігання, додаткову угоду до нього від 09.12.2014 року без права користування та передачі його у користування іншим особам та складено акт прийняття-передач і майна від 08.12.2014 року, які підписано директором ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_5 та представником ІНФОРМАЦІЯ_3 за довіреністю № 303 від 27.10.2014 року ОСОБА_6 .

За результатами вивчення стану виконання умов вказаного договору встановлено, що ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » листом від 30.06.15 року № 102/01-15 повідомило ІНФОРМАЦІЯ_7 про те, що підприємством було прийнято рішення про надання будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в користування ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для ведення господарської діяльності.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.05.2015 року зареєстровано за Державою Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, посадові особи ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (і.к. № НОМЕР_1 ) з 15.05.2015 року по 02.11.2018 року в порушення вимог ст.ст. 936, 944 Цивільного кодексу України, ст. 287 Господарського кодексу України, ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», використовував державне майно - будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без сплати орендної плати, що нанесло суттєві збитки державі.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з метою подальшого встановлення істини по даному кримінальному провадженні, та встановлення особи, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення, виникла потреба в отримані дозволу на тимчасовий доступ та можливість вилучити оригінали та завірені копії документів на паперовому та магнітному (електронному) носіях, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частин 5, 6статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3ст. 132 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах, належать відомості, що можуть становити банківську таємницю.

Отже, з урахуванням вимог ст. ст. 161, 162 КПК України, документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, не є документами, до яких заборонено доступ, але вони містять охоронювану законом таємницю.

Разом з тим, положеннями ч. 2ст.160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При прийнятті рішення слідчим суддею враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подане до суду клопотання слідчого не відповідає вимогам, регламентованим, п. 7 ч. 2ст. 160 КПК України.

Так, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 та необхідність їх вилучення, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 5ст. 163 КПК України унеможливлює надання доступу до них.

Отже, слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, які містять охоронювану законом таємницю, а відтак, слідчим суддею встановлено, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи певного кола осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1