Номер провадження: 11-сс/813/1407/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004154 від 07 серпня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004154 від 07 серпня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки органом досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та слідчим суддею не було надано належної оцінки всім обставинам кримінального провадження, що викладені у клопотанні слідчого. Крім того, прокурор заперечує факт відшкодування потерпілій збитків, завданих злочинними діями підозрюваного ОСОБА_10 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 подала до Одеського апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді без змін, наполягаючи на тому, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що за весь час перебування під домашнім арештом ОСОБА_10 виконував всі обов`язки, покладені на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України. Також просила прийняти до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , який виховувався в дитячому будинку, має на утриманні батьків похилого віку, брав участь в Антитерористичній операції, що проводилася на Сході України в якості військовослужбовця за контрактом більше 4 років, за весь час служби зарекомендував себе з позитивної сторони, та на момент вчинення злочину перебував під впливом тяжких життєвих обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 та слідчого, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників, які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст.194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків оскаржуваної ухвали.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 23.03.2019, приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Он+Она», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська 74, зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_12 , яка працює продавцем у вказаному приміщенні.

Впевнившись, що в магазині немає сторонніх осіб, маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, дістав ніж, який знаходився при ньому, та став погрожувати ОСОБА_12 , тим самим подавивши її волю до опору, та наказав віддати грошові кошти з каси магазину. Погрожуючи ножем, ОСОБА_10 в подальшому зачинив вхідні двері магазину на засув, щоб його дії не викрили сторонні особі. В свою чергу, ОСОБА_12 приймаючи погрозу, як реальну для свого життя та здоров`я, на вимогу передала ОСОБА_10 всі кошти наявні в касі - в сумі 1271 гривень.

Виявивши незначну суму грошових коштів в касі, ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , погрожуючи їй ножем, наказав останній віддати йому наявне в неї майно. В свою чергу ОСОБА_12 , приймаючи погрозу як реальну для свого життя та здоров`я, на вимогу ОСОБА_10 передала йому свій мобільний телефон марки Samsung модель А7, з сім картами, вартістю 7999 грн.

Через спрацювання тривожної кнопки, яку встигла натиснути ОСОБА_13 під час розбійного нападу, на місце події приїхали співробітники охоронної фірми, які затримали ОСОБА_10 .

Зазначена підозра не є на даний час предметом оскарження в апеляційному порядку, не заперечується стороною захисту та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу: протоколом огляду місця події в магазині «Он+Она», протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом огляду предмету (мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_12 ), протоколом огляду предмету (ножа, який належить ОСОБА_10 ), протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_10 , в ході якого в останній зізнався у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, проте не довела існування обставин, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, апеляційний суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_10 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, який обумовлений тяжкістю покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 і відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Однак, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, апеляційний суд приймає до уваги відомості щодо поведінки ОСОБА_10 після вчинення інкримінованого йому злочину, який на місці вчинення злочину сам відчинив двері магазина працівникам охоронної фірми, не чинив опір при його затриманні, та надав в ході досудового розслідування показання, якими визнав свою вину. Даний факт у сукупності з належною процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_10 під час перебування під домашнім арештом та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків цілком обґрунтовано може розцінюватись як свідчення мінімальності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_10 від органів досудового розслідування й суду.

Також апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тривалий час приймав участь у бойових діях в зоні АТО, що обумовило труднощі в його соціалізації після звільнення з військової служби, позитивно характеризується за час служби, має грамоти та державні нагороди, в тому числі нагороджений орденом «За мужність».

Все вищевикладене свідчить про те, що слідчим суддею повно та всебічно досліджені всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст.178 КПК України, та зроблений обґрунтований висновок про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який є необхідним та достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Досліджуючи доводи прокурора щодо необґрунтованості визначення слідчим суддею перебування підозрюваного ОСОБА_10 під цілодобовим домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , апеляційний суд звертає увагу на матеріали провадження, якими підтверджується належність права власності на даний об`єкт нерухомості ОСОБА_17 , відомості про дану особу та заяву ОСОБА_17 , в якій зазначено про її зобов`язання надавати зазначене житло на весь період досудового та судового слідства відносно ОСОБА_10 , що підтверджує можливість виконання ухвали слідчого судді про перебування підозрюваного ОСОБА_10 під цілодобовим домашнім арештом за вказаною адресою.

Таким чином, в ході апеляційного провадження не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про невідповідність застосованого ухвалою слідчого судді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 у виді цілодобового домашнього арешту нормам кримінального процесуального закону та обставинам справи.

Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 370, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004154 від 07 серпня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4