Справа № 1-кп/593/150/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2019 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області
В складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
З участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному 19.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Божиків Бережанського р-ну Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має 1-ну малолітню дитину, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 366-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області № 245 о/с від 14 серпня 2018 року, призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.І ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій згідно із Законом України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасне подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 р. № 19 припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Так, ОСОБА_4 працюючи з 14 серпня 2018 року на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являвся особою, уповноваженою на виконання функцій держави - поліцейським.

Відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції України № 255 о/с від 28 серпня 2018 року, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 (за власним бажанням) ч.І ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

28 серпня 2018 року ОСОБА_4 під розписку отримав особисту трудову книжку та військовий квиток.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 до 01.04.2019 року повинен був подати щорічну декларацію за 2018 рік.

Однак, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про необхідність подання щорічної декларації за 2018 рік, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, будучи ознайомленим з наказом про звільнення, отримавши під розписку трудову книжку та підписавши зобов`язання про дотримання положень антикорупційного законодавства, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», маючи всі необхідні умови та технічні можливості, не подав у період з 01 січня 2019 року по 01 квітня 2019 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім того, обвинуваченим подано клопотання, в якому він просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивує тим, що він щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення клопотання з підстав, зазначених у клопотанні.
Згідно наданих прокурором матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий, згідно довідки Божиківської сільської ради характеризується з позитивної сторони, користується авторитетом серед жителів села та знайомих, а також щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд зазначає, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 злочин за приписами ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на вищезазначені положення чинного процесуального законодавства, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаюється у вчиненому, вину визнає повністю, активно сприяв розкриттю злочину, а відтак на переконання суду наявні підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Водночас, слід зазначити, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям та звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 45 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав, про що обвинуваченому роз`яснено у судовому засіданні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст.284, ст. ст. 285, 286, 288, 314 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, відповідно до ст.45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження внесене 19.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.366-1 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення, якщо не буде оскаржена.
Ухвала суду може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1