Справа № 463/9072/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/876/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000083 від 6 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2019 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову від 30 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000083 від 6 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що слідчим проведені необхідні слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України. Зокрема, слідчим вірно констатовано, що незгода із судовим рішенням не може бути підставою для кримінального переслідування судді, який його ухвалив. В разі незгоди із судовим рішенням особа вправі оскаржити його в порядку та спосіб, передбачений законом, й звернення про вчинення кримінального правопорушення суддею у зв`язку з ухваленням ним судового рішення є втручанням у діяльність суду та способом впливу на суд, що порушує гарантований Конституцією України принцип незалежності суддів.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2019 року, а матеріали кримінального провадження скерувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування покликається на те, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево та формально, без всебічного, повного й неупередженого встановлення і дослідження усіх обставин кримінального провадження. Апелянт стверджує, що слідчим ОСОБА_8 у вищенаведеній постанові не наведено конкретних матеріалів кримінального провадження та не надано таким належної оцінки, зокрема останній не отримував доступ до матеріалів справи №607/15555/17, а також до технічної фіксації судового засідання та не проводив допит позивачки ОСОБА_10 . На підставі наведеного заявник ОСОБА_6 підкреслює, що кримінальне провадження може бути закрите лише на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин, чого у даному випадку слідчим не виконано.
Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування проведене слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 відповідно до норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок проведення досудового розслідування.
Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_8 встановив відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України та виніс постанову про закриття кримінального провадження, обґрунтовуючи її зібраними доказами.
Висновок слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі ОСОБА_6 мотиви та вказав про відсутність обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості досудового розслідування.
Щодо доводів апелянта про те, що слідчимне наведено конкретних матеріалів кримінального провадження та не надано таким належної оцінки, то такі спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема допитано свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 14 вересня 2018 року можливо постановив завідомо неправосудне рішення у справі №607/15555/17, за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6 та інших, а також проведено огляд офіційного інформаційного ресурсу Єдиний державний реєстр судових рішень, зокрема отримано доступ до рішень у справі №607/15555/17 та наданим таким належна оцінка.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження № 0000083 вбачається, що слідчим ОСОБА_8 двічі відмовлено ОСОБА_6 у визнанні останньої потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, а також в таких міститься копію рішення судів трьох інстанцій в справі № 607/15555/17-ц, в тому числі ухвала Тернопілського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, якою закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову та здійснено поворот виконання рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що аналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінивши отримані відомості у їх комплексі, слідчий ОСОБА_8 дійшов вірного висновку про відсутність суб`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, а саме прямого умислу, а також сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді. Зокрема, слідчим вірно констатовано, що незгода із судовим рішенням не може бути підставою для кримінального переслідування судді, який його ухвалив. В разі незгоди із судовим рішенням особа вправі оскаржити його в порядку та спосіб, передбачений законом, й звернення про вчинення кримінального правопорушення суддею у зв`язку з ухваленням ним судового рішення є втручанням у діяльність суду та способом впливу на суд, що порушує гарантований Конституцією України принцип незалежності суддів. До зазначеного висновку слідчий обґрунтовано прийшов, виходячи із наступних підстав.
З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, ухвалу слідчого судді такою, яка відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2019 року про відмову в задоволенні скарги залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4