Справа № 495/7639/19
Номер провадження 1-кс/495/5002/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
15.10.2019 року ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою (з урахуванням подальших уточнень) на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України. Згідно автоматичного визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .
Так, скаржник просить:
-постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України скасувати;

- направити матеріали кримінального провадження № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК Українидо Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Зі скарги вбачається, що у Білгород-Дністровському ВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000725 від 07.04.2019 року за фактом викрадення у скаржника мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_4 . Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 .

Між тим, 07.10.2019 року слідчим було повідомлено листом потерпілого про те, що кримінальне провадження № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
За твердженням скаржника, з постанови про закриття лише вбачається, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення. Проте, в рамках досудового слідства не було вчинено жодних процесуальних дій, які б дозволили встановити наявність або відсутність складу злочину, тобто висновок є формальним без зясування жодної обставини.

У судове засідання слідчий не з`явився, був повідомлений належним чином.
Згідно із ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Згідно із ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Пункт 1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та наданих до суду матеріалів кримінального провадження, перевірка обставин, викладених у скарзі заявника всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим поверхнево, не всебічно і не повно, а відтак рішення про його закриття є передчасним.
Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно вимогам ст.ст. 2,7-11 КПК України, завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення винесена передчасно та підлягає скасуванню, бо слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку, а саме: не з`ясовано з усіх боків обставини та належні доказів, не перевірено та не спростовано версії заявника, що стосуються події злочину, а тому скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 110, 214, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України задовольнити.

Постанову ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 18.06.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України скасувати.

Направити матеріали кримінального провадження № 0000725 від 07.04.2019року за фактом викрадення у ОСОБА_3 мобільного телефону за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК Українидо Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1