У Х В А Л А
28.05.2019 Справа №607/8288/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000272 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Прокурор заявив клопотання про вирішення судом питання про продовження терміну дії раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо нього під час досудового розслідування, унаслідок продовження існування ризиків, що мали місце під час обрання йому вказаного запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений заявили клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт унаслідок негативного стану здоров`я обвинуваченого та тривалості утримання останнього під вартою.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому зважаючи на наведене, а також на те, що враховувалось судом і у попередніх ухвалах про продовження строків тримання під вартою про те, що ОСОБА_3 , який являється неодноразово судимою особою, у тому числі, за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ніде не працює, його низький рівень соціальних зв`язків (розлучений, не має утриманців), що на даний час знову обвинувачується у вчиненні вже тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкцію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, ухилитися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 26 липня 2019 року, оскільки на даний час продовжують існувати вказані у даній ухвалі ризики, обґрунтовані докази зменшення обсягу яких стороною захисту не подано та судом не встановлено.

При цьому, документальних підтверджень украй негативного стану здоров`я обвинуваченого, що перешкоджало б останньому перебувати в умовах місця попереднього ув`язнення, стороною захисту не подано.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, про зміну раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора задовольнити, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 26 липня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1