ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2926/19 Справа № 183/2929/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000396 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року ОСОБА_9 визнано винним за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;
- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 7 років із конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років із конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання, з 03.05.2018 року.
Окрім того, судом вирішено цивільний позов, визначено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.
Не погоджуючись з цим рішенням, обвинувачений звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, крім іншого, вказав на застосування до нього недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, та просив суд забезпечити перевірку цих обставин.
Так, ОСОБА_9 зазначив, що після його затримання та доставлення до приміщення відділу поліції до нього застосувались заходи фізичного спливу, спрямовані на підписання ним зізнавальних показань, після чого він підписав усі документи, які йому надали.
Окрім того, ОСОБА_9 посилався також й на порушення, допущені під час проведення слідчого експерименту за його участю. Обвинувачений стверджує, що йому працівники поліції показали перед його проведенням, де було скоєно злочин, та він показав, де і як було вчинено кримінальне правопорушення.
Вислухавши думки учасників судового провадження з приводу даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).
Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_9 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_9 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 18 лютого 2018 року, працівниками Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_9 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 18 лютого 2018 року, працівниками Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у відповідності з вимогами Закону України Про державне бюро розслідувань та нормами КПК України.
Копію ухвали направити до Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, за адресою: вул. Собороності, 37, м. Полтава, 36014.
Про результати перевірки невідкладно повідомити Дніпровський апеляційний суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на виконуючого обов`язків директора Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві ОСОБА_11 та заступника директора Територіального управління в м. Полтаві ОСОБА_12 .
Розгляд даного кримінального провадження відкласти на 12:00 годину 16 грудня 2019 року.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4