Справа №705/7391/14-к
1-кп/705/155/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.410 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.410 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для доопрацювання. Зазначив, що в обвинувальному акті в порушення вимог статті 42 КПК України йому пред`явлене не конкретне обвинувачення, в тому числі не вказано правовий статус майна, об`єкта злочину чотирьох одиниць антенних опор, кому вони належать. За відсутності доказів та посилання на них в обвинувальному акті, якими прокурор доводить факт існування самих антенних опор, недотримання нормативно правових актів про взяття майна на облік та за наявності тільки припущень прокурора, в порушення ч.2 ст.62 Конституції України, об`єкт злочину відсутній, недоліки вказані в п`яти рішеннях судів про повернення обвинувального акту на доопрацювання, які вступили в законну силу, військовою прокуратурою Черкаського гарнізону не усунені. Викладені в обвинувальному акті, як в описовій так і резолютивній частинах, спосіб та конкретні його дії, що входять в об`єктивну сторону інкримінованого йому складу злочину повністю ґрунтуються на припущеннях прокурора. Не обґрунтовано зазначається в обвинувальному акті, що ОСОБА_4 будь-яких дій з метою постановки на облік … не здійснив, маючи намір в подальшому вчинити його викрадення, але не зрозуміло з чого прокурор встановив таку обставину з обвинувального акту зрозуміти не можливо, прокурор виклав своє припущення, разом з тим, не зазначив які конкретно дії повинен був здійснювати ОСОБА_4 .. Не конкретність обвинувачення зазначена і в слідуючому: в обвинувальному акті вказано, що « 18 березня … реалізували вказані частки антенних опор в якості металобрухту за 3700 грн.. а отримані грошові кошти ОСОБА_6 того ж дня передав ОСОБА_7 та ОСОБА_4 », але не зрозуміло кому в якому розмірі, де та за яких обставин це відбулося не зазначено; « 22 березня … реалізували вказані частки антенних опор в якості металобрухту за 4000 грн., а отримані грошові кошти ОСОБА_6 того ж дня передав ОСОБА_7 », « … того ж дня … реалізували вказані частки антенних опор в якості металобрухту за 4000 грн., а отримані грошові кошти ОСОБА_6 того ж дня передав ОСОБА_7 », « того ж дня … реалізували вказані частки антенних опор в якості металобрухту за 1400 грн., а отримані грошові кошти ОСОБА_6 того ж дня передав ОСОБА_7 », тобто стосовно отримання грошей ОСОБА_7 прокурор чітко зазначає, тоді як стосовно нього прокурор викладає лише припущення. Сумуючи вище перелічені кошти від реалізації загальна сума складає 3700+4000+4000+1400= 13100 грн., тому взагалі абсурдним та не зрозумілим є обставина, якою прокурор без посилання на докази вказує « Всього ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, …, викрав … чотири антенні опори… загальною вартістю 13400 грн. », тобто різниця складає 300 грн. Крім того в обвинувальному акті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, у зв`язку з добровільною видачею ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 11800 грн., отриманих від реалізації антенних опор, та відшкодуванням ним же 1600 грн., військовій частині. Сума від реалізації зносу суттєво різниться 13100-11800=1300 грн. Зазначені різниці в 300 та 1300 грн. та обставини за яких вони виникли в обвинувальному акті взагалі нічим не пояснено. З обвинувального акту не зрозуміло, якій військовій частині відшкодовано 1600 грн., якщо жодна військова частина не пред`являла право власності на майно та до чого тут взагалі він, якщо грошові кошти перебували у ОСОБА_7 та останній добровільно видав 11800 грн. і відшкодував 1600 грн., де у нього мета, мотив та вигода. Тобто в обвинувальному акті відсутнє посилання на мотив, прямий умисел, будь яку вигоду, мету вчинення ним кримінального правопорушення. По обвинувальному акту взагалі не зрозуміло в чому його конкретно та за яких обставин звинувачують, що істотно порушує його право на захист, його Конституційні права. З даного приводу суд першої та апеляційної інстанції неодноразово приймали рішення про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання, однак дані рішення судів не виконуються. Крім того реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.ст.109, 291 КПК України, оскільки: відсутні відомості про обвинувальний акт, підписаний слідчим ОСОБА_8 та затверджений прокурором ОСОБА_9 22.05.2015 року; відсутні відомості про обвинувальний акт, підписаний прокурором ОСОБА_10 06.12.2016 року; відсутні відомості про відкриття матеріалів провадження сторонам кримінального провадження у зв`язку з оформленням нового обвинувачення; відсутні відомості про допуск захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні; відсутні відомості про зміну групи прокурорів. Просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого та просить задоволити, так як з обвинувального акту не зрозуміло в чому обвинувачують ОСОБА_4 , а в обвинувальному акті відсутні відомості про предмет злочину.

Прокурор в судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, заперечив щодо його повернення, так як вважає, що сторона обвинувачення надає оцінку доказів, а підстав для повернення обвинувального акту не зазначено.

Суд вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, обвинувальний акт повинен містити відомості, передбачені п.п. 1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини.

В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування; обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону ( статті ) підпадають дії підозрюваної особи ( фактично виклад обставин справи в довільній формі ).

Після цього зазначаються докази без розкриття їх змісту. Вказаної вимоги при складанні обвинувального акту не було дотримано. Адже в обвинувальному акті міститься допит підозрюваного ОСОБА_4 , допит підозрюваного ОСОБА_7 , які проведено на досудовому розслідуванні ( а..6, 7 ), розкрито зміст одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , розкрито зміст не досліджених в судовому засіданні інших доказів ( а.с. 7, 8 ). Крім того в обвинувальному акті на а.с 9 зазначено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні, за викладених в обвинувальному акті обставин, злочину, передбаченого ч.2 ст.410 КК України.

Розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Оновлене кримінальне процесуальне законодавство вимагає додержання балансу між правами обвинувачення та захисту на будь-якій із стадій. Сторона обвинувачення, намагаючись надати більшу вагомість та обґрунтованість своєї позиції в обвинувальному акті робить посилання на докази і повністю їх розкриває, однак саме це і є порушенням, що є підставою для повернення обвинувального акту під час підготовчого судового засідання.

Зазначені обставини до того ж суперечать принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст. ст.7,8,22,23 КПК України.
Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

Вказане порушення та невідповідність вимогам процесуального законодавства в обвинувальному акті під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, так само, як і не можливим є те, щоб продовжувати судовий розгляд.

В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші. Тут же вказується в якому стані перебувала особа і всі ознаки виду кримінального правопорушення ( умисно, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, тощо ). Потім зазначається кваліфікація злочину, в якому особа обвинувачується із зазначенням всіх кваліфікуючих ознак.

Обвинувальний акт не повинен порушувати право обвинуваченого на захист. Згідно п.1 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати в чому конкретно його обвинувачують. Однак вказаних вимог при складанні обвинувального акту дотримано не було. Об`єктом злочину передбаченого ст.410 КК України є право власності на військове майно, суб`єктивна сторона злочину характеризується тільки прямим умислом. Умислом особи охоплюються насамперед спеціальні ознаки предмета злочину. Про що в обвинувальному акті не зазначено.

В обвинувальному акті не викладено та не обґрунтовано правовий статус не облікованих чотирьох одиниць антенних опор, кому вони належать, з яких юридичних підстав знаходились на території в/ч НОМЕР_1 , чому підлягали облікуванню, ким.

Крім того в обвинувальному акті пред`являючи обвинувачення ОСОБА_4 зазначається: « В свою чергу ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 …», « на виконання наказу ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 … », « діючи за наказом ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 ….», « близько 15 год. 21 березня 2013 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 ….», тобто мова йде про дії ОСОБА_7 , а не навпаки.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а не щодо підозрюваної особи.

Відсутність кінцевого пред`явленого обвинувачення (об`єкта, суб`єктивної сторони кримінального правопорушення) унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також здійснення повноцінного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто порушує право особи на захист. Помилка є явною, яку не можна віднести до другорядної чи неважливої. Виправити її в умовах судового розгляду справи буде неможливо.

Крім того сумуючи перелічені кошти від реалізації загальна сума складає 3700+4000+4000+1400= 13100 грн., тому взагалі не зрозумілим є обставина, якою прокурор вказує: « Всього ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, …, викрав … чотири антенні опори… загальною вартістю 13400 грн. », тобто різниця складає 300 грн.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні процесуальні рішення під час досудового розслідування приймалися: Черкаським прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_11 , заступником Черкаського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 , старшим прокурором Черкаської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_12 , військовим прокурором Черкаського гарнізону ОСОБА_10 , однак відомостей про цих осіб обвинувальний акт не містить. Також в обвинувальному акті не зазначено чи уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт прокурор ОСОБА_8 .

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 395 КПК України, суд,-

У Х ВА Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.410 КК України - повернути прокурору.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1