Справа № 191/3918/19
Провадження № 1-в/191/837/19
У Х В А Л А
іменем України

06 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 5 разів, у цій справі засуджений Красноармійським міським судом Донецької області від 18.08.2016 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку - 24.10.2016, кінець строку - 24.04.2020,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин. Згідно характеристики, наданої начальником відділення №10 СВК-94, за час відбування покарання засуджений характеризується наступним чином: на теперішній час не працевлаштований, на виробництві установи бути працевлаштованим бажання не висловлює, за час відбування покарання в поведінці засудженого не відбулося позитивних змін, які б свідчили про його виправлення, має 2 заохочення які надавалися з метою стимулювання право слухняної поведінки, стягнень не має, до майна установи та предметів, якими користується, ставиться не дбайливо, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, провину в скоєному визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому. Питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким розглядалось адміністрацією установи 28.02.2019 - відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо умовно дострокового звільнення розглядалось адміністрацією установи 27.06.2019 - відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Проаналізувавши матеріали справи, суд находить, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..82 КК України задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Враховуючи, що невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання становить менше одного року, застосувати у відношенні нього ст..82 КК України неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення

Головуючий суддя: ОСОБА_1