Справа № 139/908/19
УХВАЛА

20 вересня 2019 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий слідчого відділу Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 19.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні.
Заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили в клопотанні відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, однак не доведеним в частині необхідності у застосуванні виняткового запобіжного заходу.
Так, 19.09.2019 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000172 зареєстровано кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст.345 КК України.
О 12:40 год. 19.09.2019 ОСОБА_4 затримано працівниками поліції та того ж дня оголошено йому повідомлення про підозру.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною 2 статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що він 19.09.2019 близько 12 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Весняна села Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області вступив в словесну суперечку з ДОП Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, та перебував в форменому одязі працівника поліції, в ході якої, коли ОСОБА_7 рухався до свого службового автомобіля, ОСОБА_4 , взявши камінь, що знаходився на землі, та жбурнув його в область потилиці голови ОСОБА_7 , внаслідок чого у останнього утворились тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани потиличної ділянки голови.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
В даному випадку, підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: витяг з ЄРДР № 0000172 від 19.09.2019, протокол огляду місця події від 19.09.2019 згідно якого було виявлено та вилучено камінь, яким ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження працівнику поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2019 відповідно до якого ОСОБА_4 на час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, довідку лікаря-хірурга про те, що поліцейському ОСОБА_7 надана медична допомога у зв`язку із ушибленою раною на потиличній ділянці голови, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 у якому той зазначив про обставини нанесення йому тілесного ушкодження ОСОБА_4 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила нанесення ОСОБА_4 тілесного ушкодження ОСОБА_7 , повідомлення про підозру ОСОБА_4 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 у якому останній підтвердив обставини нанесення ним поліцейському ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тобто злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
Сам ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не працює, утриманців не має. Він проживає поряд із єдиним на даний момент встановленим свідком безпосереднім очевидцем події.
За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України лише одного ризику: незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.
Разом з тим, вважаю ризик, передбачений пунктом 5 ст. 177 КПК України необґрунтованим, оскільки хоча, згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 11.09.1997 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року), 23.07.2003 за ч. 3 ст. 185 КК України, а 17.03.2010 за ч. 2 ст. 185 КК України, однак на даний час, він вважається в силу ст. 89 КК України не судимим.
Таким чином обставина можливості вчинення ОСОБА_4 інших злочинів є нічим не підтверджена.
Крім того, суду не надано будь-яких доказів, які б дозволяли на підставі п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме, жодним доказом не доведено, що він, перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або що йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Беруче до уваги вищевикладене, а також тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , положення ч. 4 ст. 194 КПК України, вважаю за можливе застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, але більш м`який ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, домашній арешт.
Враховуючи, що підозрюваний працює по найму, вважаю, що домашній арешт не має бути цілодобовим.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід домашній арешт у період з 22-ої до 8-ої години на строк до 18 листопада 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та у визначений час;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- не відлучатися із с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Контроль за виконанням домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_4 покласти на Мурованокуриловецьке відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: