Справа № 488/4593/19
Провадження № 1-в/488/125/19 р.

У Х В А Л А
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання начальника Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 ,-
25 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання начальника Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській області, в якому вона просить застосувати відносно ОСОБА_4 покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно клопотання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений:
10 липня 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
11 жовтня 2019 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
У зв`язку з тим, що в останньому за часом вироку Заводського районного суду м.Миколаєва не враховане покарання, призначене ОСОБА_4 попереднім вироком Центрального районного суду міста Миколаєва, начальник органу пробації ставить питання, відповідно до ст.537 КПК України, про визначення порядку застосування покарання за даними вироками.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне застосувати ст. 70 ч.4 КК України та за сукупністю злочинів за вказаними вироками шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді трьох років позбавлення волі; на підставі ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Засуджений погодився із думкою прокурора.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до таких висновків.
Так, з досліджених вироків слідує, що якби Заводському районному суду м.Миколаєва було відомо про наявність вироку Центрального районного суду міста Миколаєва, то, призначаючи покарання, Заводський районний суд м.Миколаєва мав би керуватися положеннями ч.4 ст.70 КК України, оскільки інкриміноване правопорушення за епізодом по вироку Заводського районного суду м.Миколаєва вчинено обвинуваченим до постанови вироку Центральним районним судуом міста Миколаєва та мав би врахувати правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17, відповідно до якого кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне на підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2019 року та вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 11 жовтня 2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.
Перебіг іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 11 жовтня 2019 року.
Керуючись ст.537, ст.539 КПК України, суд
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2019 року та за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 11 жовтня 2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Перебіг іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 11 жовтня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1