№ 243/999/19
Кримінальне провадження № 1- кс/243/2132/2019
УХВАЛА
Іменем України

23 серпня 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду клопотання Селянського фермерського господарства «Верес» про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся Голова селянського фермерського господарства «Верес» з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000210 за ч.1 ст. 246 КК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.01.2019 року працівниками поліції був виявлений та задокументований факт вирубки працівниками СФГ «Верес» дерев за межами с. Новомиколаївка Слов`янського району, які як в подальшому було встановлено слідством, росли на землях приватної власності сільськогосподарського призначення, що орендуються у встановленому законом порядку СФГ «Верес».

За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження № 0000210 за ч. 1 ст. 246 КК України.

01.02.2019 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду розглянуто та задоволено клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на 7 бензопил, 4 пластикові ємності, 180 штук колод дерев, які належать СФГ «Верес» (клопотання розглянуто без участі представника СФГ у зв`язку з чим додав роздруківку ухвали суду з Реєстру судових рішень).

13.03.2019 року судом накладено арешт на вилучені стовбури дерев у вигляді дров в кількості 144 куб.м, які зберігаються у м. Слов`янську, вул. Праці, 52 та належать СФГ «Верес». Частина вказаних дров вилучена під час обшуку 27.02.2019 року - 28.02.2019 року, а частина в період часу з 01.03.2019 року по 04.03.2019 року в порядку ст. 168-169 КПК України.

Заявник в клопотанні зазначає, що СФГ «Верес» орендує земельну ділянку кадастровий номер № :04:000:0116 на підставі договору оренди землі від 07.12.2013 року строком до 07.12.2023 року, яка належить на підставі державного акту про право власності на землю ЯГ №101401 ОСОБА_6 30.01.2019 року працівники СФГ «Верес» на підставі наказів голови СФГ «Верес» проводили очищення вказаної земельної ділянки від дикорослої порослі, чагарників які ростуть на цій ділянці та були затримані працівниками поліції. За вказаним фактом порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 246 КК України, провадження № 0000210 в рамках якого було вилучено та арештовано вищезазначене майно. Крім того заявник вказує, що всі дерева були вирубані

на приватній сільськогосподарській землі та не являються предметом правопорушення, за виключенням 15 зрубаних дерев за межами цієї земельної ділянки, які в свою чергу також не можуть утворювати склад злочину передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, у зв`язку з недостатністю шкоди.
Також заявник в клопотанні зазначає, що на теперішній час підозру посадовим особам СФГ «Верес» не пред`явлено, арештоване та вилучене майно не повернуто.
У зв`язку з чим заявник вважає, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту вказаного майна, у зв`язку з тим, що основна частина вирубаних дерев не є предметом правопорушення, оскільки була зрубана на території, яка знаходиться в оренді СФГ «Верес», та крім того підозру посадовим особам СФГ «Верес» на теперішній час не пред`явлено.
Заявник Голова СФГ «Верес» в судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі та за участю представника СФГ «Верес».
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи клопотання Голови СФГ «Верес» та просив скасувати арешт майна накладений в рамках кримінального провадження.
Крім того надав в судовому засіданні належним чином завірену копію постанови слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 02 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства досудове розслідування полягає в діяльності уповноважених осіб, що здійснюється під наглядом прокурора й контролем слідчого судді щодо збирання, перевірки й оцінки доказів з метою встановлення обставин кримінального правопорушення; осіб, які його скоїли; характеру й розміру збитків, завданих злочином; виявлення та усунення обставин, що сприяли вчиненню злочину. Значення цієї стадії полягає в підготовці кримінального провадження для розгляду в суді, тобто для забезпечення належного здійснення правосуддя.

Розглядаючи стадію досудового розслідування за змістом КПК України, слід зазначити, що це стадія кримінального провадження, яка розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так відповідно положень чинного КПК України існують форми закінчення досудового розслідування, а саме згідно ч.2,3 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як було достовірно встановлено під час судового засідання досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000210 від 30.01.2019 року за ознаками ч.1 ст. 246 КК України, завершене, що обуло підтверджено під час судового засідання як прокурором так і представником заявника.

У зв`язку з чим слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Чинне законодавство зазначає, що основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини саме на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Аналіз сукупності встановлених вище фактів дозволяє зробити висновок, що на теперішній час слідчий суддя не наділений повноваженнями та не може здійснювати розгляд клопотання Селянського фермерського господарства «Верес» про скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене.
Вказану вище позицію зазначив Верховний суд у своїй постанові від 15 травня 2019 року за № 372/2904/17-ц.
Так зокрема особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Згідно зі ст.170 КПК завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. За змістом ч.3 ст.174 КПК України, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції, ст.13 конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

У відповідності до чинного законодавства слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим кодексом, КПК не передбачає.
Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.
Слідчий суддя зазначає, що кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.
Аналізуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час, з урахуванням закриття вказаного кримінального провадження, вимоги Селянського фермерського господарства «Верес» не підлягають задоволенню, через відсутність як повноважень у слідчого судді на прийняття рішення по справі так і через відсутність кримінально процесуального механізму щодо аналізу та надання оцінки подальших правовідносин між органом досудового розслідування та заявником.
Керуючись ст. ст. 173, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Селянського фермерського господарства «Верес» про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1