Справа № 204/6879/19
Провадження № 1-в/204/1284/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків і алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17.11.2011 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 961 від 19.09.2019 року, зазначено, що внаслідок тривалої медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого з серпня 2018 року відмітилася позитивна динаміка: почало з`являтись критичне усвідомлення наявності у себе хронічного психічного захворювання, поступово параноїдна симптоматика дезактуалізовалася, погоджувався з хворобливістю симптоматики минулого, описаної в медичній документації, необхідністю лікування під наглядом лікаря-психіатра в майбутньому. З лютого 2019 року психічний стан пацієнта залишався стабільним, що виражалося у спокійній, упорядкованій поведінці без агресивних, аутоагресивних тенденцій, погоджувався з необхідністю лікування під наглядом лікаря-психіатра в майбутньому, висловлював формальний жаль з приводу скоєного. З огляду на вищевикладене, комісія лікарів-психіатрів підтверджує свій висновок від 15.08.2019 року про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у теперішній час за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 підтримала подану заяву та просила суд змінити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення заяви.
ОСОБА_7 , якого підтримав адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заяви.
Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого ОСОБА_7 згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 961 від 19.09.2019 року вбачається, що з серпня 2018 року почало формуватися критичне усвідомлення наявності у себе хронічного психічного захворювання. З листопада 2018 року параноїдна симптоматика дезактуалізовалася, почав розуміти хворобливість переживань минулого, описаних в медичній документації, погоджувався з необхідністю лікування під наглядом лікаря- психіатра в майбутньому. З грудня 2018 року на тлі реабілітаційних заходів сформувалося критичне розуміння наявності у себе хронічного захворювання, казав: «мені потрібно було одразу йти до психіатра, бо я хворий, я не розумів тоді, не знав цього, повірив Притикіній, але вона також психічно мабуть хвора», висловлював терапевтичні настанови на майбутнє. З лютого 2019 року психічний стан хворого залишався стабільним, що виражалося у відсутності психопатологічної симптоматики, спокійній упорядкованій поведінки, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій, висловлював формальний жаль з приводу скоєного, заявляв «мені шкода, що не звернувся до лікаря-психіатра вчасно, буду жити із законною дружиною, з неповнолітніми стосунків мати не буду більше». На перший план виступають ознаки психічного дефекту у вигляді емоційно-вольового зниження зі зниженням психічної активності і продуктивності, апатією, аутизацією. Тобто, клінічний та особистісний чинники, що були домінуючими у ґенезі скоєного суспільно небезпечного діяння, усунені. Сформувалися настанови на лікування під наглядом лікаря-психіатра в майбутньому. За час, що минув з попереднього огляду пацієнта комісією лікарів-психіатрів психічний стан хворого залишався стабільним. Зберігалося відмічене раніше покращення, що виражалося у відсутності психопродуктивної (параноїдної) симптоматики, відсутності проявів агресії та аутоагресії. Поведінка продовжувала носити спокійний, упорядкований характер. Усвідомлював наявність психічного захворювання у себе, висловлював формальний жаль з приводу скоєного та позитивні настанови на продовження лікування у майбутньому, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17.11.2011 року,відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 25 жовтня 2019 року о 08.30 годині.

Суддя ОСОБА_1