справа № 208/1143/18
провадження № 1-кп/208/183/19
УХВАЛА

29 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_9 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , за ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , за ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор з урахуванням ризиків які були підставою для обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу, які на теперішній час не змінились, з врахуванням тяжкості злочину в скоєні яких ті обвинувачуються, спроби переховатись від суду, з урахуванням міри покарання, яка їм загрожує у разі визнання їх винними, з метою запобігання вчинення обвинуваченими нових злочинів, вважав доцільним продовжити їх тримання під вартою. Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились у розшуку, можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів. Обвинувачений ОСОБА_12 не має стійких соціальних зв`язків, місця навчання чи роботи, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення з метою отримання заробітку. Потерпілий підтримав думку прокурора.
Адвокат ОСОБА_6 просив суд змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 на менш суворий, не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, що є порушенням його конституційних прав.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Адвокат ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора. Просив обрати відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, так як ризики зазначені прокурором нічим не підтверджені. Обвинувачені підтримали думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.
Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а ОСОБА_11 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.
Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.
Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»
Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинувачених шляхом обрання їм запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та осіб обвинувачених.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 178 КПК України встановлено, що обвинувачені раніше судимі за вчинення аналогічних за складом злочинів, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебували у розшуку, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, на теперішній час, з їх слів засуджені до позбавлення волі. ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, які є тяжкими, обоє вчиненні з корисливих мотивів, з застосуванням насильства. По справі не допитані всі потерпілі, свідки, і обвинувачені знаходячись на свободі можуть на них незаконно впливати. Враховуючи викладене, термін покарання, який загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, що створює відповідний ризик ухилення обвинувачених від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинувачених під варту, не зможуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 26 жовтня 2019 року.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком 26 жовтня 2019 року.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 26 жовтня 2019 року.
У клопотанні адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1