Провадження № 1-кп/243/3788/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського,2) клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, подане прокурором Слов`янської місцевої прокуратури відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмут, Донецької області, громадянина Російської Федерації, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
підозрюваний ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 23 листопада 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
До Слов'янського міськрайонного суду звернувся слідчий з клопотанням про дозвіл на затримання відносно ОСОБА_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання слідчого мотивоване тим, що 07 квітня 2017 року, відповідно до ст.ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , оскільки останній переховується від органів досудового слідства.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення крім того, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Вказані обставини свідчать про необхідність надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2011 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на законних підставах знаходився в будинку АДРЕСА_2 , де також перебувала потерпіла ОСОБА_6 , яка мешкає за вищевказаною адресою, де між ОСОБА_3 та потерпілою виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , перебуваючи у вищезазначеному місці у вищезазначений час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя, спричинивши при цьому синець на шкірі обличчя в ділянці правого ока.

Після чого ОСОБА_3 продовжив протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та наніс удар кулаком правої руки в живіт потерпілій, спричинивши при цьому тупу травму живота з розривом селезінки, внутрішньочеревну кровотечу. Після чого продовжуючи свій протиправний злочинний умисел, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки по ребрам з лівої та правої сторони, спричинивши при цьому потерпілій переломи 8-го ребра ліворуч по лопатковій лінії та 9-го ребра ліворуч по середньо пахової лінії.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синець на шкірі обличчя в ділянці правого ока, тупа травма живота з розривом селезінки, внутрішньочеревною кровотечею, переломи 8-го ребра ліворуч по лопатковій лінії та 9-го ребра ліворуч по середньо пахової лінії, крововилив задньої поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 7-10 ребер від задньої пахової до лопатоковій лінії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

07 квітня 2017 року, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме :

Протоколом огляду місця події від 05 лютого 2011 року а саме території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , з якого стало відомо, що 03 лютого 2011 року у неї з ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження останній.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого він повідомив, що він працює лікарем хірургічного відділення №1 м. Слов`янська. Так, 10 лютого 2011 року до нього звернулась гр. ОСОБА_6 з скаргами на біль у животі. Після огляду якої, були виявлені тілесні ушкодження.

Протоколом допиту ОСОБА_8 , в ході якого стало відомо, що вона є матір`ю ОСОБА_6 . Так, в серпні 2010 року її донька познайомилась з ОСОБА_3 , після чого стали спільно проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Також їй відомо, що вони часто сварились. 30 січня 2011 року ОСОБА_6 прийшла до своєї матері та повідомила, що вона посварилась з ОСОБА_3 , після чого залишилась жити у матері. 03 лютого 2011 року її донька ОСОБА_6 порізала руку, після чого її забрала швидка медична допомога, додому вона не поверталась. 04 лютого 2011 року о 19:00 годин її онука прийшла додому до ОСОБА_6 , після чого повернулась, та повідомила, що її мати ОСОБА_6 лежить на дивані вся побита. Після чого ОСОБА_8 прийшла до своєї доньки ОСОБА_6 та побачила її на дивані у будинку. Також побачила у неї синець під оком. Далі ОСОБА_8 пішла додому. О 17 годині 00 хвилин до неї додому прийшла ОСОБА_6 та розповіла про те, що у неї був конфлікт з ОСОБА_3 в ході якого він причинив останній тілесні ушкодження.

15 лютого 2011 року допитано як підозрюваного ОСОБА_3 , в ході якого він зізнався у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення.

Висновком судово-медичної експертизи № 74 від 07 лютого 2011 року , відповідно до якого, у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: синець на шкірі обличчя в ділянці правого ока, тупа травма живота з розривом селезінки, внутрішньочеревною кровотечею, переломи 8-го ребра ліворуч по лопатковій лінії та 9-го ребра ліворуч по середньо пахової лінії, крововилив задньої поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 7-10 ребер від задньої пахової до лопаткової лінії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Висновком судово-медичної експертизи №74/18 від 23 лютого 2011 року де зазначено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли виникнути при обставинах вказаних потерпілою при допиті. Неможливо виключити можливість отримання тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 при обставинах, на які вказав ОСОБА_3 при відтворенні обстановки та обставин події, коли наносив удари кулаками по різних частинах тіла.

Протоколом одночасного допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_3 під час якого усунені розбіжності в показаннях останніх.

Протоколом відтворенням обставин події за участю ОСОБА_3 , в ході якого він розповів про обставини спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_6 , однак відмовився продемонструвати механізм спричинення тілесних ушкоджень останній.

Протоколом відтворенням обставин події за участю ОСОБА_6 , в ході якого вона розповіла про обставини та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень.

Протоколом додаткового допиту ОСОБА_3 , в ході якого він дав аналогічні показання попередньому допиту.

Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 в ході якого вона дала аналогічні показання попередньому допиту.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, в ході якого вона розповіла про обставини та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень.

Висновком судово-медичної експертизи №121. В якій вказано, що можливе утворення тілесних ушкоджень, при механізмі та обставинах, на які вказала потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_3 , як на особу, якій наносив їй тілесні ушкодження.

30 червня 2011 року було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук.

Відповідно до ст. 131, 176 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий запобіжний захід - затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, зокрема, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя може відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що, зокрема, підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно із вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_3 щодо вчинення нею правопорушення, за яке можливе застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Також встановлено, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, оскільки залишила постійне місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, перешкоджаючи таким чином розгляду кримінального провадження, внаслідок чого його було оголошено у розшук.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на сьогодні існує зазначений у клопотанні ризик переховування від суду.
Зазначене дозволяє дійти висновку про наявність обставин, зазначених у п.1 ч.4 ст. 189 КПК України, що є достатнім для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 187-190 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, подане слідчого відділу Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, згідно із ЄРДР за № 0000149 від 23 листопада 2012 року задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмута, Донецької області, громадянина Російської Федерації, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 6 (шість) місяців з дати її постановлення, та ухвала втрачає законну силу 30 квітня 2020 року.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту виникнення однієї з обставин, передбачених ч. 3 ст. 190 КПК України:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 01 листопада 2019 року, о 14 год. 00 хв.
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1