ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3278/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2047/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора - ОСОБА_7 ,
власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000994 від 07.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.
Накладено арешт, який полягає у забороні володіння, відчуження та розпорядження, строком на три місяці, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 на автомобіль «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді від 08.11.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 на автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути особі, у якої воно було вилучено для зберігання, зобов`язавши його надати слідчому, суду за першою вимогою для проведення з ним процесуальних дій та попередити власника або його володільця про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 на автомобіль «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке ймовірно навмисно не було надано слідчим, у свідоцтві міститься запис //особлива відмітка зроблена державним органом МРЕО//. Тим самим запит до відповідного державного органу МРЕО спростовує сумніви слідчого щодо наявності ознак підробки у зв`язку з таким записом у свідоцтві.
Крім цього, в ухвалі слідчого судді не міститься посилання на матеріали, які можуть підтвердити міркування слідчого, як на підставу для накладення арешту на свідоцтво, яке не визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що свідчить відсутність постанови слідчого про визнання вилученої речі, речовим доказом.
Вислухавши доповідь судді, ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Задовольняючи клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківські й області про арешт майна, слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене свідоцтво паро реєстрацію транспортного засобу відповідає вимогам частини 2 статті 171 КПК України, а саме що зазначене свідоцтво має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, з огляду на таке.
З відомостей, внесених до ЄРДР 07.11.2019 у кримінальному провадженні № 0000994 вбачається, що 07.11.2019 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ.
З рапорту інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 вбачається, що в ході перевірки документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виникла підозру про стороннє втручання до зазначеного документа, а саме подвійне ламінування.
Звертаючись із клопотанням про арешт майна, старший слідчий посилався на те, що 07.11.2019 в ході огляду місця події відкритої ділянки автодороги «Харків-Зміїв-Балаклія» 40км + 150м (перехрестя зазначеної автодороги та дороги до с. Гайдари Зміївського району Харківської області) під час перевірки документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виникли сумніви щодо достовірності вищевказаного документа. Зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є тимчасово вилученим майном та яке може бути речовим доказом у кримінальному провадженні і має значення для досудового розслідування, так як у випадку повернення його особі, в якої воно було вилучено або власнику, дані речі можуть бути знищені, пошкоджені, реалізовані або приховані від органів досудового розслідування. Старший слідчий, посилаючись на те, що тимчасово вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 може зберегти сліди злочину, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, просив накласти на це майно арешт.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Крім того, частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту. Тобто, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави та мета для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Колегія суддів вважає, що мета, яку вказав в своєму клопотанні старший слідчий не обґрунтована та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Підстав вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу і має значення речових доказів по кримінальному провадженню, посилання на наявність обґрунтованої підозри, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір неправомірної вигоди, яка отримана внаслідок протиправної діяльності слідчим у клопотанні не наведено, та не надано таких доказів під час розгляду клопотання судом апеляційної інстанції.
Отже, ані старшим слідчим у суді першої інстанції, ані прокурором у суді апеляційної інстанції не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 скасуванню з постановою нової ухвали про відмову старшому слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000994 від 07.11..2019.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 скасувати та постановити нову.
Відмовити слідчому Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про арешт майна.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: