Справа № 720/1344/19
Провадження № 1-кп/720/93/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000170 від 02 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 16 січня 2017 року за ст. 309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням із іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 20 червня 2019 року, ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що у період з початку квітня 2019 року до 01 червня 2019 року на відкритій земельній ділянці в межах с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу незаконно посіяв 13 рослин коноплі, які містять в своєму складі психоактивний компонент тетрагідроканабінол, та в подальшому вирощував їх для власних потреб.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 310 ч. 2 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений статтею 309 цього Кодексу.

04 жовтня 2019 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 310 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю злочину, узгодили покарання обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення за ст. 310 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та остаточне покарання до відбуття на підставі ст. 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяця із урахуванням вироку Новоселицького районного суду від 13 червня 2019 року.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріалами справи з`ясовано, що кримінальне правопорушення за ст. 310 ч. 2 КК України було закінчено обвинуваченим 01 червня 2019 року, тобто до постановлення відносно нього вироку Новоселицького районного суду від 13 червня 2019 року, яким на підставі ст.71 КК України невідбуту міру покарання згідно вироку Новоселицького районного суду від 16 січня 2017 року у виді двох років позбавлення волі частково приєднано до покарання за новим вироком та остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 2 місяці.

Тому, покарання за кримінальне правопорушення по ст. 310 ч. 2 КК України обвинуваченому, має бути призначено за правилами ч. 4 ст. 70 КК України із урахуванням вироку Новоселицького районного суду від 13 червня 2019 року.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, а наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04 жовтня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цього злочину та злочинів, передбачених вироком Новоселицького районного суду від 13 червня 2019 року, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання до відбуття у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (місяця) місяця.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 за попереднім вироком суду, тобто 13 червня 2019 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 13 червня 2019 року по 04 жовтня 2019 року.

Речові докази кримінального провадження 13 рослини коноплі, які зберігаються в кімнаті речових доказів Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після вступу вироку в законну силу, знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по справі в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1