Справа № 603/594/19
Провадження № 1-кп/603/141/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 12 серпня 2019 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калуш Івано-Франківської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, яка не працює, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
У невстановлені час та місці у обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель.
Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, без відповідного на те дозволу та в порушення ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, таблиці І списку №3 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, відповідно до яких посів або вирощування конопель фізичним особам без спеціального свідоцтва на право культивування снотворного маку та коноплі заборонено, на присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 , незаконно посіяла рослини коноплі та почала здійснювати їх обробіток для подальшого використання в лікарських цілях.
У результаті незаконно проведених робіт з догляду за посіяними рослинами коноплі обвинувачена ОСОБА_3 станом на 22.08.2019 року виростила 20 (двадцять) рослин коноплі.
20.08.2019 року за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 на присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, у ході якого виявлено та вилучено 20 (двадцять) рослин зеленого кольору, які були посаджені у грунт за вказаною адресою та які є рослинами роду коноплі «Cannabis» і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей та містять наркотично активний компонент тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів (канабінол, канабідіол).
Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 310 КК України незаконний просів та незаконне вирощування конопель.
Крім того, в серпні 2019 року обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на присадибній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_1 , зірвала з поля одну рослину коноплі, яку, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, зберігала на горищі літньої кухні за вищевказаною адресою.
20.08.2019 року за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 у житловому будинку з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, у ході якого виявлено та вилучено одну суху рослину зеленого кольору, яка зберігалася на горищі літньої кухні за вказаною адресою та яка є особливо небезпечном наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого в сухому вигляді становить 154,07 г.
Згідно ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та списку №1 таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «канабіс» відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
За даним фактом 12 серпня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119.
13 вересня 2019 року між начальником Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури укладено угоду про визнання винуватості.
За даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 1700 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, визнала повністю, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів (п.1 ч.4 ст. 469 КПК України); щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.
Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, інтересам суспільства не суперечить.
При затвердженні угоди суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, вагітна, має 4 неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
У відповідності до ст. 124 КПК України наявні у кримінальному провадженні процесуальні витрати за проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №2.1-592/19 від 02.09.2019 року, №2.1-591/19 від 04.09.2019 року в сумі 1570,10 грн стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 вересня 2019 року між начальником Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 12 серпня 2019 року.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання:
-за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
-за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- рослини коноплі, що зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн 10 коп процесуальних витрат за проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №2.1-592/19 від 02.09.2019 року, №2.1-591/19 від 04.09.2019 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1