Справа №621/2789/18
Провадження №1-кп/639/179/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстроване 18 серпня 2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000701 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горське, Первомайського району, Луганської області, не одруженого, не працюючого, із середньо-технічною освітою, раніше судимого 27 грудня 2013 р. Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 20 грудня 2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; 29 квітня 2014 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та 29 січня 2016 року звільнений від відбуття покарання по відбуттю строку покарання, без місця реєстрації проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2018 року о 03.00 год. ОСОБА_8 перебував в кв. АДРЕСА_2 з ОСОБА_9 , на грунті особисто неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 , виник умисел на правлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_8 з метою нанесення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, взяв сокиру та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті, з сокирою в руці, підійшов до ОСОБА_9 та навмисно завдав йому не менше 5 ударів сокирою в область тулубу та голови, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. В результаті зазначених злочинних дій, відповідно до висновку експерта №108-3м/18 від 21.09.18 року потерпілому ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження, а саме: гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, непроникаюча рубана рана в лобовій області, відкритий осколковий перелом нижньої третини великогомілкової кістки, правої гомілки, зі зміщенням, відкритий перелом вивих фалангу 2-го пальця правої кістки, непроникаючі рубані рани в проекції лівого передпліччя, в проекції правого плечевого суглобі, в проекції лівого ліктьового суглоба. За ступенем тяжкості гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, непроникаюча рубана рана лобової області, непроникаючі рубані рани в проекції лівого передпліччя, в проекції правогоплечевого суглоба, в проекції лівого ліктьового суглоба, як в сукупності, так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. За ступенем тяжкості відкритий осколковий перелом третини великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням, відкритий переломо-вивих фаланги 2-го пальця правої кісті, як в сукупності, так і кожне окремо кваліфікується як середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, по тривалості розладу здоров`я, характерні для даного виду травм та її тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та дав наступні покази. З потерпілим ОСОБА_9 він раніше був знайомий, та характеризує останнього, як особу котра зловживає спиртні напої, ні де не працює. Між ним та потерпілим ніколи раніше конфліктів не виникало. 18 серпня 2018 р. він відпочивав в кв. АДРЕСА_2 , куди у ночі увірвався ОСОБА_9 та одразу почав наносити йому палкою по голові удари. При цьому ОСОБА_9 висловлював підозри, що в цьому ж помешканні знаходиться його дружина. Він пам`ятав, що біля ліжка знаходилась сокира та коли ОСОБА_9 наніс удар палкою по голові, то він одразу схопив цю сокиру та почав відбиватися від потерпілого. Спочатку він наніс потерпілому один удар по нозі, а потім декілька ударів сокирою по тілу потерпілого та голові. Після першого удару ОСОБА_9 припинив свої дії та впав, але потім став лаятися та намагався його вдарити. Далі він наніс потерпілому ще біля двох ударів обухом сокири по голові ОСОБА_9 , після чого потерпілий попросив його зупинитися. В цей час із сусідньої кімнати вийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Не дивлячись на прохання потерпілого припинити побиття, він наніс ще декілька ударів по тілу ОСОБА_9 потім кинув сокиру та відійшов від останнього. Коли пройшов деякий час він почав допомагати потерпілому до прибуття швидкої медичної допомоги.

На уточнюючи питання суду, чому обвинувачений, зрозумівши, що більше від ОСОБА_9 не буде будь-яких дії стосовно нього, не припинив побиття потерпілого, ОСОБА_8 відповісти не зміг, вказавши при цьому, що можна було цих ударів не наносити.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 18 серпня 2018 року о 03 год. 00 хв. він прийшов до квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 , за яким з 2015 року він разом з дружиною доглядали, у зв*язку з тим, що він страждає на тяжке захворювання, прийшов для того щоб взяти теплі речі, оскільки 09.08.2018 року їх знайомий ОСОБА_8 вигнав потерпілого разом з дружиною на вулицю, та повідомив, що тепер він буде доглядати ОСОБА_11 , проти чого останній не заперечував. Він підійшов до обвинуваченого, який спав у кімнаті один, присів у крісло поряд з диваном та почав його будити для того щоб спитати дозволу та все ж таки взяти свої речі. Прокинувшись ОСОБА_8 схопив сокиру, яка знаходилась поряд з ним, де саме потерпілий не знає, та наніс останньому удар по правій нозі, в результаті чого зламав її, після почав виганяти його, піднятися він не зміг та впав на диван. ОСОБА_8 продовжив наносити удари сокирою, як стороною обуха, так і стороною леза. Удари наносив у різні частини тіла. Всього наніс приблизно 9 ударів, 4 удари в область голови, декілька ударів в плече, ліву руку та в область паху. При цьому ОСОБА_8 голосно кричав на нього, виганяв, погрожував вбити та кинути під поїзд. На крик з іншої кімнати вибігли цивільна дружина потерпілого ОСОБА_10 , яка прийшла в квартиру не задовго до приходу потерпілого, та власник будинку ОСОБА_11 , дружині, ОСОБА_8 сказав: «тікай, а то і тебе вб*ю», вона вибігла на вулицю та викликала швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_8 зупинив свої дії. Швидка допомога приїхала приблизно через 30 хвилин, вони наклали на праву ногу шину, зробили перев*язку ран та госпіталізували його до Зміївської лікарні, де він перебував 11 днів. Чому саме обвинувачений ОСОБА_8 почав на нього нападати не відомо, ніяких конфліктів між ними не було, що саме завадило ОСОБА_8 вчинити вбивство не знає, але вважає, що напевно, він зупинився оскільки з`явилися не бажані свідки. Крім того він повідомив, що під час того, коли обвинувачений наносив йому удар, він декілька разів втрачав свідомість, та навіть не намагався чинити йому опір та втекти, оскільки в нього було зламана нога та він ударів не міг рухатися.

З показів свідка ОСОБА_10 18 серпня 2018 року вночі, вона прийшла до квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 , за яким з 2015 року вона разом з цивільним чоловіком ОСОБА_9 доглядали, у зв*язку з тим, що він страждає на тяжке захворювання. Прийшла для того щоб переночувати, оскільки 09.08.2018 року їх знайомий ОСОБА_8 її вигнав разом з ОСОБА_9 на вулицю, та повідомив, що тепер він буде доглядати ОСОБА_11 , проти чого останній не заперечував. Двері їй відчинив власник, та разом з ним вона побачила ОСОБА_8 , який тримав у руці сокиру, вона спитала чи можна залишитися, ОСОБА_11 їй дозволив, та вона пішла спати. Вона лягла у одній кімнаті з ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 в іншій кімнаті, при цьому залишивши сокиру біля себе, прокинулась ОСОБА_10 від криків, вибігла з кімнати та побачила, як ОСОБА_9 лежить весь у крові на дивані, де спав ОСОБА_8 , а останній, тримаючи у руках сокиру замахується на нього. ОСОБА_11 почав казати їй тікай, вона злякалась вибігла на вулицю та викликали швидку допомогу та поліцію, чому обвинувачений намагався вбити потерпілого вона не знає, ніяких конфліктів, на скільки їй відомо між ними не було.

До показів обвинуваченого ОСОБА_8 , якими він заперечує свій намір щодо позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 слід віднестись критично, оскільки його версія, що він наніс тілесні ушкодження потерпілому оскільки захищався від неправомірних дії останнього та його твердження, що потерпілий спровокував конфлікт повністю спростовується наведеними вище показаннями свідка та потерпілого, які повідомили, що під час спілкування потерпілого та обвинуваченого між ними не було конфліктів, а ОСОБА_8 вчинив активні дії, наніс численні тілесні ушкодження потерпілому у життєве важливі органи не маючи на це будь-яких підстав. Вказана позиція обвинуваченого судом розцінюється такою, що направлена на пом`якшення покарання.
Не зважаючи на позицию обвинуваченого ОСОБА_8 щодо часткового визнання своєї вини, а саме в частині кваліфікації його дії, провина останнього у вчиненні злочину, який є предметом теперішнього розгляду, в межах висунутого обвинувачення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Протоколом огляду місця події від 18 серпня 2018 року місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 , де в ході проведення процесуальної дії було вилучено сокиру, а також інші речі зі слідами бурого кольору. Вилучені предмети були визнані речовими доказами постановою слідчого від 18 серпня 2018 року. Вказана слідча дія була проведена органами досудового розслідування одразу після вчинення злочину та було в протоколі ретельно зафіксовано обстановку в квартирі і встановлені та в подальшому вилучені речові докази.
Висновком експерта №108-3м/18 від 21 вересня 2018 року експертом встановлено, що потерпілому ОСОБА_9 була спричинена потерпілому ОСОБА_9 гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, непроникаюча рубана рана в лобовій області, відкритий осколковий перелом нижньої третини великогомілкової кістки, правої гомілки, зі зміщенням, відкритий перелом вивих фалангу 2-го пальця правої кістки, непроникаючі рубані рани в проекції лівого передпліччя, в проекції правого плечевого суглобі, в проекції лівого ліктьового суглоба. За ступенем тяжкості гостра закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, непроникаюча рубана рана лобової області, непроникаючі рубані рани в проекції лівого передпліччя, в проекції правогоплечевого суглоба, в проекції лівого ліктьового суглоба, як в сукупності, так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. За ступенем тяжкості відкритий осколковий перелом третини великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням, відкритий переломо-вивих фаланги 2-го пальця правої кісті, як в сукупності, так і кожне окремо кваліфікується як середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, по тривалості розладу здоров`я, характерні для даного виду травм та її тяжкості.

Висновком цитологічної експертизи 15№828-С/18 від 26 вересня 2018 року експертом вказано, що при проведенні судово-медичної експертизи сокири (об`єкти №1-5), вилучені 18 серпня 2018 р. в ході огляду місця події, виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлені антигени А і В, елементи крові, які належать особі чоловічої генетичної статі. Таким чином, враховуючи результати досліджень і групу крові потерпілого можна припустити, що дані сліди крові походять від чоловіка з груповою належністю крові АВ (ІV), втому числі і від потерпілого ОСОБА_9 .
Висновком експерта 15№829-С/18 від 27 вересня 2018 року експертним шляхом встановлено, що в об`єктах 1, 3, 4 виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлені антигени А і В, в об`єктах №3, 4ізогемаглютиніни не виявлені. Таким чином, враховуючи результати досліджень і групу крові потерпілого можна припустити, що дані сліди крові походять від будь-якої людини з груповою належністю крові ОСОБА_12 , в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 .
Системний аналіз висновків судово-медичних експертів, які детально описали тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_9 , їх кількість, механізм спричинення і локалізацію, а також показань потерпілого і свідка, вказує на відсутність у цих доказів будь-яких суперечностей та на їх локанічність, у зв`язку з чим колегія суддів сприймає їх такими, що викривають здійснення ОСОБА_8 злочину при вказаних вище обставинах та спростування версії обвинуваченого, що він не мав наміру позбавити життя ОСОБА_9 .

Оцінені вище докази, в їх сукупності, підтверджують наявність дії ОСОБА_8 , які були спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_9 та не були доведенні обвинуваченим до кінця. Замах на злочин має місце тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але смерть не настала з причин, незалежних від волі обвинуваченого. До таких дій, колегія суддів відносить нанесення численних ударів потерпілому ОСОБА_9 сокирою у життєво важливі органи, їх кількість, а також погрози обвинуваченого вбити потерпілого, котрі він неодноразово висловлював при нанесенні цих ударів. Вказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_8 прямого умислу на вбивство потерпілого. Обвинувачений припинив вчиняти злочин тільки з появою на місці свідків.

Наведене вище, а також дослідження доказів сторін по справі, дає підстави колегії суддів не погодитися з позицією обвинуваченого, що він скористувався своїм правом на необхідну оборону, зупиняв неправомірні дії потерпілого, оскільки таке право виникає не за будь-якого суспільно небезпечного посягання, а лише за такого, яке відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його небезпечного посягання. Надаючи суду показання, ОСОБА_8 зазначив, що після першого удару потерпілий припинив свої дії, та сам вказав, що інші удари можливо було б не наносити. Зазначене беззаперечно вказує на відсутність в діях ОСОБА_8 ознак необхідної оборони. Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що начебто потерпілий розпочав конфлікт, спростовується показами свідка та потерпілого.

Пленум Верховного суду України п. 4 постанови «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» звернув увагу судів на те, що замах на вбивство може бути вчинено з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав потерпілого, свідка, обвинуваченого, розглянув справу з дослідження доказів в повному обсязі, що було підтримано стороною обвинувачення та захисту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимий, не одружений, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_8 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Колегія суддів також не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 . Закону про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України, оскільки останній вчинив злочин після 21.06.2017 року, та під час зарахування попереднього увязнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII).

Долю речових доказів вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 18 серпня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 18.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_8 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього увязнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Після набрання вироку законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 22.08.2018 року з майна, яке визнано речовими доказами, а саме: дерев*яної палиці білого кольору, сокири з дерев*яною ручкою зі слідами бурого кольору, чоловічих шортів синього кольору з білими лампасами зі слідами бурого кольору та знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захсинику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2