Ухвала
Іменем України

22 липня 2019 р.

м. Київ
Справа № 303/4815/17
Провадження № 51-2829 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 травня 2019 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги. Зокрема серед недоліків було вказано на те, що в змісті касаційної скарги не зазначені конкретні порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанції під час ухвалення указаних вище оскаржуваних рішень.
У межах визначеного судом строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК України цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, усупереч цим положенням процесуального закону, засуджений ОСОБА_4 висловлює незгоду зі своїм засудженням та зазначає про порушення, допущені, на його думку, при постановленні вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2002 року щодо нього, а також при постановленні ухвали Верховного Суду України від 02 квітня 2002 року щодо нього, які не є предметом перегляду у цьому провадженні.
При цьому не зазначає, які саме порушення в контексті положень ст. 438 КПК України були допущені судами першої і апеляційної інстанцій при постановленні ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року та ухвали Закарпатського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, й не наводить в аспекті положень статті 412-413 КПК України обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень, а також необхідності їх скасування і направлення на новий розгляд справи на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Засуджений повторно посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, недостовірність доказів порушення під час його засудження у 2002 році до довічного позбавлення волі, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з ст. 433 КПКУкраїни переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, у наданий строк засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 травня 2019 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3