Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6178/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2019 року, якою накладено арешт на майно,

встановила:

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , позбавивши власника права розпорядження нею та із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій з метою запобігання її відчуженню.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Зазначає, що ухвала є протиправною, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що в ухвалі суд першої інстанції «обґрунтовує» накладення арешту на квартиру виключно фактом з`явлення цивільного позову законним представником потерпілої. В ухвалі суд жодним чином не вказує і не досліджує ні розміру цивільного позову, ні його співмірності із вартістю квартири. Водночас ринкова вартість квартири, відповідно до звіту про експертну оцінку ринкової вартості складає 1 565 190 гривень, що не є співмірним із ціною цивільного позову.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень ч.3 ст.395 КПК України, а також враховуючи ту обставину, що представник власника майна отримав копію ухвали слідчого судді 27.08.2019 року, а подав на неї апеляційну скаргу 02.09.2019 року, колегія суддів вважає, що захисник не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0000090 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_8 знаходиться квартира АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі продажу квартири ОСОБА_8 від 21.07.2010 року зазначене майно було ним придбано за 400 000 грн., а його вартість становить 64 112 грн.

21.06.2019 року слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме на: квартиру АДРЕСА_1 .

З матеріалів провадження слідує, що законним представником повнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 400 000 грн., вказаний розмір цивільного позову у кримінальному провадженні є обґрунтованим.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно, небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею накладено арешт на власність ОСОБА_8 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , і вказане рішення на думку колегії суддів є обґрунтованим і законним.

Та обставина, що захистом до апеляційного суду подано висновок ПП «Експертне бюро» про ринкову вартість квартири 1 565 190 грн., як на підтвердження не співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження на думку колегії суддів не спростовує правильність висновків слідчого судді, оскільки по справі заявлено обґрунтований цивільний позов, органом досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_8 іншого майна щодо якого можливо б було застосувати арешт з метою забезпечення цивільного позову.

Також, колегія суддів враховує, що документи про вартість майна, а зокрема висновок ПП «Експертне бюро», суттєво суперечать вартості зазначеній у договорі купівлі продажу вказаного майна, що також викликає сумніви у правильності та об`єктивності висновку зробленого особою, яка не є судовим експертом, не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, ці дані можуть бути ретельно перевірено лише під час досудового та судового розгляду кримінального провадження.

Застосований спосіб арешту майна заборона розпорядження, відчуження на думку апеляційного суду не призведе до зупинення або надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, про що вказує апелянт, оскільки вказане житло не використовується у такій діяльності, а судом застосовано, з врахуванням обставин справи, найменш обтяжливий спосіб арешту без заборони користування майном.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , позбавивши власника права розпорядження нею із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій з метою запобігання її відчуженню без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: