Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1517/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який дії в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Новоград -Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Новоград-Волинського МРВ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення від покарання по закінченні іспитового строку ОСОБА_7 ,

з участю

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

Встановив:
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року, постановити нову, якою задовольнити клопотання Новоград-Волинського МРВ філії державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення від покарання по закінченні іспитового строку ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що на час розгляду подання Центру пробації закінчився строк іспитового строку, порушень, які б давали підстави для направлення ОСОБА_7 в місця позбавлення волі не встановлено, оскільки він виконував покладені на нього обов`язки. Щодо вчинення нового злочину, то особі не може бути відмовлено у звільненні від призначеного покарання, якщо вина особи не буде доведена у встановленому законом порядку.

Послався на те, що підстави, які свідчать про систематичне ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на нього судом обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, відсутні, жодного подання про скасування звільнення від відбування покарання на адресу суду не надходило.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції, що засудженим ОСОБА_7 не виконані вимоги ч.1 ст.78 КК України, з посиланням на те, що останній вчинив під час іспитового строку нові злочини, є передчасним, оскільки вина ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення поки не доведена згідно із законом.

Ухвалою Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Новоград-Волинського МРВ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення від покарання по закінченні іспитового строку ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 08.08.2018 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений для реєстрації день без поважних причин. 14.08.2018 та 14.02.2019 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 та ч.1 ст.127 КУпАП, за що на нього були накладені адміністративні стягнення у виді попередження.

Також послався на те, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області на даний час знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. Таким чином до вирішення по суті обвинувачення, яке могло бути вчинене у період іспитового строку, суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 прокурором ОСОБА_9 подані письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового троку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається начальник Новоград Волинської МРФ філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області у своєму поданні та доводи апеляційної скарги захисника про те, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки і тому, після закінчення іспитового строку, суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч.3 ст.75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_7 , постановою №038165 про адміністративне правопорушення від 14.08.2018 року, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді попередження(а.с.47). В подальшому, постановою про адміністративне правопорушення від 14.02.2019 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді попередження(а.с.77). Отже, вказані обставини свідчать про систематичне вчинення ОСОБА_7 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення та вчинення нових злочинів і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, що виключає можливість звільнення від призначеного судом покарання.

Крім того, в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області на даний час знаходиться кримінальне провадження №285/3618/18 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу порушення судом першої інстанції принципу презумпції невинуватості з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції жодним чином не висловлювався відносно наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та доведення його вини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального закону, які були б підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст.404,405, 407,537 КПК України, колегія суддів,

Постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який дії в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: