Провадження1-кс/991/1095/19
У Х В А Л А
05 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002019 від 17.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002019 від 17.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002019 від 17.08.2018, за фактом недекларування ОСОБА_4 відомостей про отримання від ОСОБА_5 позики у розмірі 1 888 706 доларів США та 1 249 287 доларів США за Договорами від 15.02.2014 та 10.07.2014, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України. Також адвокат вказує на те, що згідно свідчень свідка ОСОБА_6 , вказані грошові кошти зберігалися у свідка та були ним передані ОСОБА_5 , на вимогу останнього, у кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим адвокат просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю вилучення документів в письмовій та електронній формі, а саме: інформації по абонентському номеру НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , за період часу з 01.01.2014 по 31.12.2014, що на думку адвоката надасть змогу підтвердити відсутність свідка ОСОБА_6 в районі офісу за вищевказаною адресою на початку лютого 2014 року та на початку липня 2014 року.
Крім того, адвокат просив розгляд клопотання проводити без виклику особи у володінні якої перебувають речі і документи, до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, посилаючись на ч. 1 ст. 222 КПК України та ч. 2 ст. 163 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.Однак, в клопотанні адвоката не зазначено достатніх підстав, які б свідчили про реальну загрозу зміни або знищення речей і документів та необхідність розгляду клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться. Тому, відповідно до положень ст. 163 КПК України, після отримання клопотання слідчим суддею здійснено судовий виклик представника особи, у володінні якої знаходяться зазначені у клопотанні речі і документи, а також адвоката, який звернувся з клопотанням та детектива, для встановлення стадії досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Проте, у судовому засіданні, адвокат ОСОБА_3 не навів обгрунтованих доводів, чому необхідно проводити судовий розгляд у закритому судовому засіданні. За таких обставин, суд не вбачає необхідності у проведенні закритого судового засідання.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав. Прохав клопотання задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень на клопотання детектива не надав.
Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Детектив в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання адвоката та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і тимчасового доступу до речей і документів, можливе лише якщо:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР за

№ 0002019 від 17.08.2018, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, яке передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, згідно примітки ст. 45 КК України, інкримінований ОСОБА_4 злочин віднесений до категорії корупційних.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні адвоката.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Оскільки інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання належить до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, доступ до неї можливо надати лише з дозволу слідчого судді. Таким чином, необхідна інформація не може бути встановлена та отримана іншим способом, окрім як отримання дозволу суду.
Одночасно із цим, згідно із ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», обов`язком оператора телекомунікації є зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надання інформації про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 257 ЦКУ, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про можливість відмови у задоволенні клопотання, у зв`язку із тим, що адвокатом у клопотанні ставиться питання щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період часу з 01.01.2014 по 31.12.2014, що на теперішній день становить більше трьох років, а отже виходиться за межі збереження подібної інформації операторами телекомунікаційних послуг.
За таких обставин, адвокат ОСОБА_3 не довів, що інформація, до якої він просить тимчасовий доступ, на час розгляду клопотання перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 27, 107, 132, 159 166, 309 КПК України, ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002019 від 17.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: інформації по абонентському телефонному номеру НОМЕР_1 , що перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою:
АДРЕСА_2 , за період часу з 01.01.2014 по 31.12.2014 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1