печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб САП ГПУ вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб САП ГПУ. В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що 16.03.2018 було подано заяву до СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про визнання потерпілим та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого. На даний час заява не розглянута, відповіді заявник не отримав, на підставі наведеного, ОСОБА_3 просив зобов`язати посадових осіб САП ГПУ визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000722.

В судове засідання особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, направив клопотання про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, направили письмові заперечення на скаргу та просив розглянути скаргу у відсутність прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до САП ГПУ з заявою від 16.03.2018 про визнання потерпілим та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні № 0000722. Відповідь не отримав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Письмовими запереченнями прокурора належним чином не було спростовано доводи заявника щодо підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб САП ГПУ вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб САП ГПУ розглянути заяву ОСОБА_3 від 16.03.2018 в рамках кримінального провадження № 0000722, відповідно до ст. 55 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1