Справа № 466/4097/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 3 КК України

в с т а н о в и в :

21.05.2019 року прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 12.03.2015 року, солдата ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією.

Цього ж дня, ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 де наказом ТВО командира військової частини №63 від 12.03.2015 року, зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта цієї частини.

21.03.2015 року, згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вибув у військово-медичний центр Західного регіону, у м. Львові на лікування та з 21.03.2015 року знятий з продовольчого забезпечення.

З повідомлення заступника начальника Військово-медичного клінічного центру від 16.01.2016 року, вбачається, що солдат ОСОБА_4 , виписаний із ВМКЦ ЗР 03.04.2015 року. По завершенні лікування, звільнення не рекомендувалось, відпустка останньому не надавалась.

У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 17, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби по мобілізації зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , з метою назавжди ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце дислокації Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, при наступних обставинах.

03.11.2015 року, солдат ОСОБА_4 , з метою назавжди ухилитись від проходження військової служби, не прибув на службу з лікувального закладу у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться: АДРЕСА_2 .

Отже, військовослужбовець призваний на військову службу по мобілізації, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків,без поважних причин, 30 листопада 2015 року не прибув на службу з лікувального закладу у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться: АДРЕСА_2 .

У вказаний період солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, ухилявся від обов`язків військової служби, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини, солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри військовослужбовця призваного на військову службу по мобілізації у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

26 квітня 2016 року ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст.135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , допити свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про те, що останній знаходиться поза межами військової частини.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

За місцем проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_4 характеризується низькими морально-діловими якостями, неналежною дисципліною, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на викладене, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 22.05.2019 року ніхто не з`явився, однак прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 подав заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що таке є підставним і підлягає до задоволення.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності, з одночасним ухиленням від проходження військової служби, переховувався від органів досудового розслідування та суду, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, через те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 187, 188 КПК України

постановив :

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата, з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу 22 серпня 2019 року.

Виконання ухвали доручити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1