У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "21" грудня 2018 р.
Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обговоривши поставлене головуючим, в порядку ст. 331 КПК України, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою та розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників судового розгляду було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Клопотання мотивоване тим, що станом на 21.12.2018 року ОСОБА_8 понад вісімнадцять місяців знаходиться під вартою ( з моменту затримання 15.06.2017 року).
Згідно стандартів (Європейського суду з прав людини вагомість доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини. Н.38), відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, шо особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Є стон і ї, п.64), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, п.43).
Під час розгляду зазначеної справи прокурором не доведено наявність обставин, які б свідчили про те, що заявлені прокурором ризики не збільшилися, або з`явилися нові, що виправдовували б подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою
Захисник наголошує, на тому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, застосовані при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні, у обвинуваченого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, він раніше не судимий.
У обвинуваченого ОСОБА_8 є постійне місце проживання в м. Києві та близькі родичі, які можуть надавати йому допомогу при перебуванні під домашнім арештом для нормального проживання.
Захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 ..

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих обвинуваченому правопорушень, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, відсутні.
Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватими, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у обвинуваченого родини й утриманців, наявність місця проживання в м. Києві, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність чи відсутність судимостей.

Крім того, твердження захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказів на яких ґрунтується обвинувачення, суд на даний час перевірити не може, оскільки в судовому засіданні зазначені докази не досліджувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 199, 331, 376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Суддя 1

2