Дата документу 21.08.2019 Справа№ 317/3770/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1177/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/3770/18
Категорія ст. 309 ч.3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого підсобним робочим в ПАТ Фармацевтична фабрика «Віола», не одруженого, раніше в силу статті 89 КК України не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, наприкінці серпня 2018 року в денний час (встановити більш точний час в ході судового розгляду не виявилось можливим) ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання в АДРЕСА_2 , незаконно придбав шляхом зриву з вирощених ним раніше рослин конопель частки цих рослин, та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, висушив зазначені частки рослин на території домоволодіння за адресою свого тимчасового мешкання. В подальшому ОСОБА_8 зберігав висушені ним рослини конопель за вказаною адресою до 17 жовтня 2018 року, коли їх було виявлено співробітниками поліції. Маса вилучених у ОСОБА_8 рослин коноплі, які містять наркотичний засіб «канабіс» згідно до висновку експерта № 7-2159 від 29 жовтня 2018 року становить 10502,856 г.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19.04.2019 по цьому кримінальному провадженню незаконним, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Судом при призначенні покарання, прийнято до уваги позитивну характеристику за місцем проживання та роботи обвинуваченого. Вказані обставини стали обґрунтуванням призначення обвинуваченому покарання із застосуванням норм статті 75 КК України. При цьому судом не взято до уваги, що обвинувачений працевлаштувався вже під час судового розгляду кримінального провадження та не має стійких соціальних зв`язків, а також кількість вилученого у ОСОБА_8 наркотичного засобу. Згідно із частиною першою статті 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Просить вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19.04.2019 відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, у тому числі і в останньому слові, які просили вирок суду залишити без зміни; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

ВинуватістьОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 309 КК України.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до обвинуваченогоОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, місцевий суд зокрема виходив з того, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв у розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем роботи, добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності.
Колегія суддів вважає, що суд порушив зазначені вимоги закону, оскільки при звільненні обвинуваченогоОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, не в повній мірі врахував, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що свідчить про незаконність та необґрунтованість вироку.
Зокрема, суд не врахував, що обставини, які впливають на визначення форми відбування покарання, оцінюються у сукупності та разом з конкретними обставинами кримінального провадження, за яким у обвинуваченого виявлено та вилучено загальною масою 10502,856 г. особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що безперечно впливає на суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення.
За таких обставин висновок суду про те, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки для його виправлення достатньо виконання протягом іспитового строку покладених на нього обов`язків, є хибним, а тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування кримінального закону, що на думку колегії суддів, є підставою для скасування вироку суду в частині призначеного покарання останньому.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченомуОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі за вчинення цього злочину, виходячи з наступного.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, на думку колегії суддів, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а призначене вироком суду ОСОБА_8 покарання, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та даних про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем роботи, за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

Зважаючи на зазначене вище, конкретні обставини вчиненого ОСОБА_8 злочину, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів доходить висновку про можливість призначення останньому за ч. 3 ст. 309 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, більш м`якого за розміром покарання, ніж яке призначив суд першої інстанції, у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально, що буде в даному випадку відповідати вимогам законності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів

ухвалила :

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити обвинуваченомуОСОБА_8 за ч. 3 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу його проголошення.
Судді: