Справа № 500/6606/17
Провадження № 1-кп/500/132/19
УХВАЛА

04 червня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурори - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області в відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000158 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.

Прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, в якому посилається на те, обвинувачений скоїв декілька особливо тяжких злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений дав вже пояснення, має міцні соціальні зв`язки, навчається у вищому навчальному закладі, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

Частинами 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч.2 ст.331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, на даний час зникли.

У суду немає жодних підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховатися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження цих фактів. Сама та обставина, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу.

Також прокурором жодним чином не підтверджено, що обвинувачений може якимось чином впливати на недопитаних свідків, тому що свідки тривалий час не з`являються в судове засідання для допиту, а сторона обвинувачення не вчиняє відповідних дій щоб цьому посприяти.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є невиправданим заходом.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні не підтверджені належним чином. Тому суд має достатні підстави вважати, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 години до 7 години наступної доби, також покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Ізмаїл Одеської області без дозволу прокурору або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи або навчання, на строк - до 03 серпня 2019 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181,194,201,331,369 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 години до 7 години наступної доби на строк до 03 серпня 2019 року.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Ізмаїл Одеської області без дозволу прокурору або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії наявної ухвали закінчується 03 серпня 2019 року.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти негайно в залі суду.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору, а також направити до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для виконання та до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3