Провадження № 1-кс/243/4032/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
особи, що подала скаргу ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 про самовідвід від судового розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від слідчого судді ОСОБА_4 надійшла вищевказана заява про самовідвід, обґрунтована тим, що вона не може брати участь у судовому розгляді вищезазначеної скарги ОСОБА_3 , адже остання у ній просить суд зобов`язати керівника Слов`янської місцевої прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення суддею Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України. Разом з тим, слідчий суддя ОСОБА_4 у своїй заяві про самовідвід зазначає, що судовим розглядом, під час якого на думку ОСОБА_3 суддя ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 375 КК України, був судовий розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухвалене 28 грудня 2016 року під головуванням судді ОСОБА_4 , за наслідками якого Верховним Судом касаційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення, а рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2016 року. За таких обставин судовий розгляд даної скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури викликатиме сумніви у стороннього спостерігача неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки скарга ОСОБА_3 стосується правової позиції судді ОСОБА_5 щодо правильності вирішення справи за позовом ОСОБА_3 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області саме під головуванням судді ОСОБА_4 .
Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд її заяви про самовідвід у її відсутність.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_4 , вказала на її необґрунтованість, оскільки судді у здійсненні правосуддя є незалежними.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2019 року слідує, що 06 грудня 2019 року в провадження слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, у якій вона просить суд зобов`язати керівника Слов`янської місцевої прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення суддею Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду ОСОБА_5 під час судового розгляду її касаційної скарги на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 28 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, яке виявилось у прийнятті Верховним Судом під його головуванням за наслідками перегляду наведених судових рішень постанови, якою її касаційну скаргу було залишено без задоволення, а відповідні судові рішення без змін.
В той же час, з матеріалів, долучених до заяви про самовідвід, вбачається, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, на яке ОСОБА_3 було подано касаційну

скаргу, та яке Верховний Судом у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду під головуванням судді ОСОБА_5 було залишено без змін, 28 грудня 2016 року було ухвалено Слов`янським міськрайонним судом Донецької області в порядку цивільного судочинства під головуванням саме судді ОСОБА_4 .
Наведене дає суду підстави для висновку, що перебування вищевказаної скарги ОСОБА_3 в провадженні слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 призведе до того, що суддя, під чиїм головуванням під час розгляду справи в порядку цивільного судочинства було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_3 , повинна буде вирішити питання щодо правосудності постанови Верховного Суду, якою ухвалене під її же головуванням рішення було залишено без змін.
Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 21 КПК України.
Таким чином, справедливий судовий розгляд нерозривно пов`язаний і прямо залежить від безсторонності суду, який вирішує справу. Натомість незалежним у своїй правовій оцінці обставин кримінального провадження, а також у прийнятті рішень, як у ході судового розгляду, так і за його наслідками, може бути тільки той суд, до складу якого входять судді, яких жодним чином не стосуються обставини кримінального правопорушення, що становить предмет судового розгляду.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 року, закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішеннях, ухвалених у справах «Білуха проти України», «Газета Україна-центр» проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року (пп. 27, 28, 30), «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року (п. 26), Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться», адже на кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).
У рішеннях «Ветштайн проти Швейцарії» та «Кастілло Альгар проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».
За таких обставин суд доходить переконання про можливе виникнення у сторонніх спостерігачів сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 щодо результату скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.
Пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, такий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 від судового розгляду вищенаведеної скарги ОСОБА_3 , в зв`язку з чим та з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, а також задля забезпечення належного та об`єктивного розгляду вищевказаної скарги суд вважає необхідним задовольнити скаргу слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід.

З частин першої та четвертої статті 82 КПК України слідує, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у

порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, якою передбачені правила визначення слідчого судді для конкретного судового провадження автоматизованою системою документообігу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 35, п. 4 ч. 1 ст. 75, ст.ст. 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 про самовідвід від судового розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення задовольнити.
На підставі ст. 35 КПК України матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Слов`янської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, направити на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1