Справа № 206/715/19
Провадження № 1-кп/206/160/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2019 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001279 від 07.12.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не маючий місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.02.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 08.05.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий термін за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08.05.2019 до відбуття покарання 3 роки 1 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, та маючий не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин. Так він, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, а саме до території домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 03.12.2018 року приблизно об 18.50 годин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 направилися до вказаного домоволодіння. В цей же день, 03.12.2018 біля 18.55 години ОСОБА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, задля реалізації свого прямого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище, а саме до території домоволодіння, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим проник туди, на вказану територію, де з права, біля купи цегли виявив та визначив предметом своїх злочинних посягань мангал та підставку для казана, зроблені з металу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перекинув через паркан мангал зроблений з металу, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3597/18 від. 22.12.2018 становить -331,10 гривень. Продовжуючи свою злочинну діяльність 03.12.2018 року, приблизно о 19:00 годині ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше сховище, а саме на територію домоволодіння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , взяв в руки та хотів перекинути через паркан майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: підставку для казана зроблену з металу, вартість якої згідно висновку експерта №3597/18 від 22.12.2018 року становить 154,00 гривень. Та в цей момент ОСОБА_3 побачив, що з будинку АДРЕСА_2 вийшов господар ОСОБА_5 , який почав робити йому зауваження, щодо його неправомірних дій, в результаті чого ОСОБА_3 розуміючи, що його дії стали явними для оточуючих, та в нього раптово виник злочинний намір спрямованих на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше сховище, а саме територію домоволодіння. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення належного потерпілому ОСОБА_7 майна, а саме, підставки для казана та мангалу, усвідомлюючи той факт, що викрадення вказаного майна стало очевидним для потерпілого, безперешкодно перекинув через паркан підставку для казана та сам переліз через нього. 03 грудня 2018 року, приблизно о 19.00 годин ОСОБА_3 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_5 , залишив мангал біля паркану на вулиці та взявши в руки підставку для казана, почав тікати, в сторону вулиці Вагонної у м. Дніпро, де на перехресті кинув вказану підставку в кущі на землю, у зв`язку з тим, що побачив як його намагається наздогнати потерпілий. Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними незаконними діями, ОСОБА_3 міг спричинити ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка становить 485 гривень 10 копійок. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наведене обвинувачення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, які вказані у обвинувальному акті, при цьому суду показав, що 03.12.2018 року приблизно об 18.00 годин точного часу не пам`ятає, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння з права побачив мангал та підставку для казана, зроблені з металу. Він взяв мангал в руки та перекинув його через паркан, після чого хотів перекинути підставку для казана та в цей час з будинку вийшов потерпілий ОСОБА_5 , який побачив його та почав робити йому зауваження. Після чого, він перекинув через паркан підставку, переліз через паркан та схопивши її почав тікати вбік вулиці Вагонної у м. Дніпро від потерпілого, який намагався його наздогнати. На перехресті вказаної вулиці він кинув вказану підставку в кущі на землю та втік.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи та суду показав, що 03.12.2018 року приблизно об 18.50 годин, вийшов зі свого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у двір де побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який намагався перекинути його підставку для казана через паркан. Після побаченого він зробив йому зауваження, на що останній переліз через паркан та схопивши вказану підставку для казана почав втікати в бік вулиці Вагонної у м. Дніпро. Він почав наздоганяти обвинуваченого та побав, що біля його паркана з зовнішньої сторони знаходиться його мангал, який також намагався вкрасти ОСОБА_3 . На перехресті вул. Вагонної обвинувачений викинув вказану підставку у кущі та втік. Після чого він викликав поліцію. Претензій матеріального та морального характеру не має. Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощенного і скороченого розгляду. Суд, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, тобто як закінчений замах на відкрите викрадене чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в інше сховище. Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання на час скоєння інкримінуємого йому злочину характеризується посередньо (т.1 а.п.55), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 56), у лікаря-нарколога перебував з 18.05.2012 р. з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Вживання з шкідливими наслідками. Знятий з обліку з 12.10.2016 року (т.1 а.п.57), скоїв злочини, який є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття. Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є рецидив злочину. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, виключно у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100,124,373,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Поглинути покарання, обране за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2019, покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно призначити покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з 31 січня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи під № 3597/18 від 27.12.2018 у сумі 300 гривень 00 копійок.
Речові докази:
- мангал та підставку для казана виготовлені з металу чорного кольору-визнати речовими доказами, які визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речових доказів від 09.12.2018 року (т. 1 а.п. 17) та передані на зберігання відповідно до зберігальної розписки (т.1 а.п. 18) повернути власнику ОСОБА_5 за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського Апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1