Провадження № 1-кс/317/1473/2019
Справа №317/3766/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001444, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 28.11.2019 до Запорізького РВП надійшло повідомлення від працівників соціальної служби про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на обліку, відсутній вдома, востаннє його бачили 08.10.2019.

Вказане повідомлення було зареєстровано до журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за № 10474.

28.11.2019 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001444 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 28.11.2019 в період часу з 17 год. 08 хв. до 19 год. 05 хв. слідчим СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено скелетований труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення огляду місця події, серед іншого, було виявлено та вилучено медичну особову книжку на ім`я ОСОБА_6 , 1975 р.н. (об`єкт № 4).

Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що працює на посаді соціального працівника КЗ «ЗРТЦО» ЗРР в Запорізькій області. У відділенні грошової та натуральної допомоги Запорізького територіального центру соціального обслуговування перебуває на обліку ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як пенсіонер, інвалід ІІ групи та як особа, яка мешкає самотньо. На початку 2018 року до них звернулася жінка, яка представилася як ОСОБА_6 , 1975 р.н., та повідомила, що проживає спільно з ОСОБА_5 , допомагає йому у побуті, адже останній потребує допомоги. Дана жінка приходила до них та займалася оформленням субсидій та наданням матеріальної допомоги ОСОБА_5 . При оформленні зазначених питань вказана жінка ставила їх до відома, що з ОСОБА_5 усе добре. Останнього разу вона бачила ОСОБА_5 у центрі смт. Кушугум, це було весною чи восени 2018 року, точно вона не пам`ятає. Зі слів ОСОБА_6 сам ОСОБА_5 не проживає у смт Кушугум, а тимчасово виїхав до с. Орлянка Василівського району Запорізької області. На постійні дзвінки з їх боку ОСОБА_6 обіцяла привезти ОСОБА_5 до смт. Кушугум.

28.11.2019, приблизно о 10 год. 00 хв., спільно зі ОСОБА_8 вони виходили за адресою та побачили, що двір домоволодіння знаходиться у занедбаному стані, ніхто у будинку не мешкає. Сама ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що тривалий час вони не мали можливості зустрітися з ОСОБА_5 , було прийнято рішення звернутися до правоохоронних органів. Як пізніше їй стало відомо, ОСОБА_5 помер більше року тому, його тіло по теперішній час лежить у будинку за місцем його реєстрації, а сама ОСОБА_6 користується банківською карткою останнього та знімає його пенсію.

Опитана в ході досудового розслідування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що у 2001 році познайомилася з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 , з якою підтримувала дружні стосунки. В один із днів ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 поїхали на автомобілі на ринок у м. Дніпрорудне для продажу молока. Після повернення додому ОСОБА_9 побачила, що в салоні автомобіля залишився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_9 вирішила викрасти її паспорт з метою переклеювання фотографії на свою, і можливості оформлення на своє ім`я документа. На той момент у ОСОБА_9 не було документів, що засвідчують особу і вона вирішила переклеїти фотографію для користування паспортом і надання при оформленні на роботу. У 2012 році ОСОБА_9 запропонували влаштуватися на роботу на оцтовий завод в смт. Кушугум, для чого була потрібна медична книжка. ОСОБА_9 поїхала до м. Василівка Запорізької області за адресою прописки, яка була в паспорті ОСОБА_6 , і у Василівській центральній районній лікарні надала підроблений паспорт з переклеєною фотографією, оформивши медичну книжку. На підставі підробленого паспорта і медичної книжки ОСОБА_9 влаштувалася на оцтовий завод.

Приблизно в 2015 році ОСОБА_9 познайомилася з ОСОБА_5 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , до якого вона періодично ходила, приносила їжу та разом вони розпивали спиртні напої. Наприкінці 2015 року вона стала проживати вдома у ОСОБА_5 . У момент спільного проживання ОСОБА_10 віддав їй свою пенсійну картку «Ощадбанк», щоб ОСОБА_9 знімала гроші та платила за комунальні послуги, купувала продукти харчування. Після смерті ОСОБА_5 нікого про його смерть вона не повідомила та продовжила користуватися його пенсійною карткою і витрачати пенсію, що нараховувалася на картку. Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 для заволодіння грошовими коштами, що призначалися ОСОБА_5 , використовувала підроблені документи на ім`я ОСОБА_6 .

Існує ймовірність, що ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 могла вчинити його вбивство.

Медична особова книжка на ім`я ОСОБА_6 , 1975 р.н., вилучена з місця події, є речовим доказом та містить відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на медичну особову книжку на ім`я ОСОБА_6 , 1975 р.н.,, необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової технічної експертизи документів і почерку.

Крім того, розгляд клопотання щодо накладення арешту має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливити добування інших доказів.

Слідчий, прокурор до суду не з`явились. Слідчий у заявах від 05.12.2019 просив розглянути клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вилучена медична книжка має значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження нею, може призвести до зникнення, втрати або її пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001444, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на медичну особову книжку на ім`я ОСОБА_6 , 1975 р.н., заборонивши використання та розпорядження арештованим майном, яке під час проведення досудового розслідування буде зберігатись у кімнаті зберігання речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1