Справа № 159/3052/19
Провадження № 1-кп/159/287/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 від 27 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скулин Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 26 квітня 2019 року, близько 16 год.00 хв., знаходячись на земельній ділянці біля ставу по АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки, яка виникла на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин з односельчанкою ОСОБА_6 , умисно схопив її двома руками за шию, позбавивши тим самим можливості вівільнитися, потягнувши у напрямку до себе, після чого відпустивши шию, схопив руками за потилицю голови, при цьому нахиливши потерпілу до землі та приклавши фізичне зусилля, штовхнув її, від чого остання впала на землю, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді забою, садна обличчя, шиї, правого променевого-зап`ясного суглобу, середньої третини правого стегна,гематоми правого стегна, які згідно висновку експерта №86 від 23.05.2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Будучи допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що з потерпілою ОСОБА_6 порівняно часто конфліктував, із-за межі земельної ділянки його матері. 26 квітня 2019 ркоу він разом з синами на прохання його матері,ставили огорожу на межі земельної ділянки. Бачив, як по своєму подвір`ї ходила потерпіла кричала, лаялась, при цьому була збуджена, обличчя було з ознаками почервоніння. В цей час, поряд проходила ОСОБА_7 двоюрідна сестра потерпілої та говорила йому, що він вийшов на їх земельну ділянку. Почувши це, до них підійшла потерпіла та вирвала з рук рулетку якою вони проводили заміри. Піднявши рулетку до нього знову підійшла потерпіла, при цьому лаялась і тоді він відштовхнув останню від себе, взявши її за голову та пригнув до землі, однак будь-яких ударів не наносив і своїми діями не міг спричинити тілесних ушкоджень,які зазначені в обвинуваченні.Чому вони виялвені на її тілі, пояснити не може, проте не виключає, що вони були отриманні в подальшому без його участі.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинувачений не заперечував, що до них на місце конфлітку, підбігла дочка потерпілої та замахнувшись на нього хотіла вдарити, однак він схопив її за руку та сказав щоб вони з матір`ю ішли додому. Підтврдив також, що до них підходив брат потерпілої, проте заперечив нанесення образи в його адресу.

Незважаючи на не визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та його винуватість доводиться показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР від 26 квітня 2019 року слідує, що 26 квітня 2019 року до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що 26 квітня 2019 року близько 16 год.00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин,умисно наніс їй тілесні шкодження.

За висновком експерта №86 від 23.05.2019 року, у потерпілої ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою, садна обличчя, шиї, правого променево зап`ясного суглобу, середньої третини правого стегна, гаматоми правого стягна, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо

як від нанесення ударів руками, кулаками людини так і при падінні з висоти власного росту з наданням тілу прискорення.

Будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 , показала, що дійсно з ОСОБА_4 протягом останнього часу перебуває в неприязних стосунках із-за земельного спору. Перед ОСОБА_8 , в п`ятницю 26.04.2019 року вона побачила як обвинувачений зі своїми синами облаштовує огорожу на земельній ділянці, яка належить їй. Тоді вона підійшла до обвинуваченого та запитала, що він робить, при цьому рукою взяла за рулетку, якою вони робили заміри. У відповідь останній почав кричати, лаятись та погрожувати, що втопить в ставку, при цьому схватив її за шию, потягнувши на себе, після чого за голову та притиснув до землі. Вона почала кричати та кликати на допомогу і тоді обвинувачений штовхнув її, від чого вона впала. В результаті таких дій, вона отримала тілесні ушкодження на шиї, обличчі, руці та нозі.

Показала також, що на її крик прибігла дочка ОСОБА_9 , якій останній також заподіяв тілесні ушкодження, схопивши за руку.Після конфлітку вона пішла до сільської амбулаторії, де їй було надано медичну допомогу та направлення до травмпункту Ковельського МТМО. В лікарні вона була оглянута лікарем, також були зафіксовані тілесні ушкодження та викликані працівники поліції.

Категорично ствердила, що саме в результаті насильницьких дій обвинуваченого їй були заподіяні та виявленні на її тілі тілесні ушкодження. Заперечила факт падіння на землю з власної вини, як під час конфлітку так і в подальшому.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 показала, що між її матрі`ю, тобто потерпілою та обвинуваченим існують неприязіні відносини із-за земельної ділянки. В день та час конфлікту вона перебувала у будинку, прибираючи кімнату в якій було відкрито вікно. Чула як її мати говорила обвинуваченому: «де ти ставиш огорожу?» при цьому рукою показувала на межу земельних ділянок. У відповідь обвинувачений почав кричав, лаятись, почувши крик матері «рятуйте» вона вибігла на вулицю та підійшовши до обвинуваченого, сказала що «Ви робите?», тоді він схопив її за руку, заподіявши також тілесні ушкодження у вигляді синця. Ствердила, що в цей час до них підійшов і брат потерпілої.

Підвердила ту обставину, що бачила через вікно, як обвинувачений схопив потерпілу за одяг в ділянці грудей та говорив їй, що втопить у ставкові , як того кілка. Вона бачила на тілі потерпілої тілесні ушкодження на обличчі, шиї, руці та нозі, які зафіксувала на мобільний телефон.Після конфілтку потерпіла пішла до амбулаторії, а пізніше разом з нею в Ковельську ЦРЛ, де була оглянута лікарем та була написана заява в поліцію.

Категорично ствердила, що до конфлікту потерпіла будь-яких тілесних ушкоджень на тілі не мала, а вони утворились в результаті дій обвинученого.

Свідок ОСОБА_11 показала, що працює лікарем в сільському медичному закладі та до неї звернулась за медичною допомогою потерпіла,яка була дуже схвильованою та розповіла, що її побив обвинувачений. Тоді вона її оглянула, при цьому виявила тілесні ушкодження на обличчі, шиї, правій нозі. Тоді ж, вона запропонувала потерпілій звернутись до Ковельскої ЦРЛ та виписала відповідне направлення. На її думку виявлені тілесні ушкодження потерпіла собі заподіяти не могла.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в день конфлітку він проїзджав велосипедом та почув крики сестри і обвинуваченого. Коли під`їхав на місце події та побачив потерпілу, одяг якої був брудним, яка плакала, а на тілі були тілесні ушкодження, тобто на руці та обличчі. Коли він зробив зауваження ОСОБА_13 той у відповідь обізвав його сліпим та калікою.

Свідок ОСОБА_14 показав, що з потерпілою яка проживає по сусідству та обвинуваченим перебуває в нормальних відносинах і будь-яких підстав наговорювати на когось із них він немає. Пригадує, що в післяобідню пору 26 квітня 2019 року приїхав автомобілем з м.Ковель та паркував його в гаражі і тоді почув крики. Бачив як обвинувачений схопив потерпілу за шию, проте точно сказати не може одніє чи обома руками та штовхнув її в канаву. Після завершення конфлікту до нього прийшла потерпіла яка плакала та мала на тілі тілесні ушкодження, при цьому говорила : «Що не знає, що робити?». Тоді він запропонував їй звернутись в амбулаторію.

Підтвердив, що бачив як підійшла до них дочка потерпілої та кричала «Що, Ви робите?», а обвинувачений схвопив її за руку та відштовхнув в сторону.

Сукупність наведених вище доказів, які узгоджуються між собою підтверджують один одного, дають підстави суду дійти до однозначного висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим вказаного злочину через тривалі неприязні стосунки які склались між потерпілою та обвинуваченим. Цими доказами які суд відносить до об`єктивних належних та допустимих спростовуються в повній мірі показання обвинуваченого про заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень в результаті самовільного падіння,а також аналогічні показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , як синів обвинуваченого.

На переконання суду ці показання є надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та даними з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Таким чином, даючи аналіз наведене вище доказам їх сукупності суд приходить висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто в умисному завданні потерпілій легкого тілесного ушкодження і вірною кваліфікацією дій обвинуваченого на досудовому слідстві за вказаним законом.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
Обтяжуючі покарання обставини суд не знаходить, оскільки в ході судового розгляду з достовірністю не встановлено, що обвинувачений був обізнаний про інвалідність потерпілої.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає: притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого вперше.

Визначаючи вид та розмірі вид покарання суд враховує також, виключну позитивну характеристику на обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного і позицію потерпілої щодо покарання в межах санкції закону за яким той притягується до відповідальності.

Суд бере до уваги також, тривалість конфлікту та явно виражені неприязні відносини, між обвинуваченим та потерпілим.

Саме таке на переконання суду буде виваженим достатнім та справедливим, і відповідати встановленим фактичним обставинам справи.

Незрозумілість записів медичного працівника сільської амбулаторії, яка була допитана в ході судового розгляду, як свідок про відомі їй обставини та в написанні часу (година, хвилини) при відібранні заяви потерпілої про злочин працівником поліції нащо посилається сторона захисту не спростовують доведеності вини обвинуваченого в скоєнні злочину та не ставлять під сумнів доводи обвинувачення та висновку суду.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання, яке передбачене санкцією ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 КК Українита призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 850 грн. (вісімсот п`ятдесяти грн.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1