Справа № 518/1225/19
У Х В А Л А

28 жовтня 2019 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 лютого 2000 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81, ст.ст.43, 44, 45 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування призначеного покарання звільненого з іспитовим строком 2 роки; 29 березня 2001 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.140, ст..43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання 21 грудня 2004 року; 19 травня 2009 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.185, ст.198, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст..70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 5 грудня 2012 року після відбуття строку покарання; 27 серпня 2013 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.121, із застосуванням ст.69, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 23 червня 2016 року умовно достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 20 днів; 21 лютого 2017 року Березівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 8 місяців 20 днів позбавлення волі; ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 8 травня 2019 року невідбуту частину покарання, на підставі ст.82 КК України, замінено більш м`яким у вигляді обмеження волі; про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В:
Заява ОСОБА_2 надійшла до Ананьївського районного суду Одеської області 22 листопада 2019 року з Апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності у зв`язку з неможливістю утворення складу суду для її розгляду у Ширяївському районному суді Одеської області, якому вона підсудна згідно ст.539 КПК України.
В своїй заяві ОСОБА_2 просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
При цьому, вивчивши заяву та додані до неї матеріали суд приходить до висновку про необхідність її повернення з наступних підстав.
З заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 останній раз було засуджено 21 лютого 2017 року Березівським районним судом Одеської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та із застосуванням ст.71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців 20 днів позбавлення волі.
З зазначеного вироку також вбачається, що ОСОБА_2 було 21 лютого 2017 року засуджено за злочин, який ним було вчинено протягом невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Київського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2013 року.
Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
При цьому пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За вироком суду від 21 лютого 2017 року Дмітрієву було призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців 20 днів позбавлення волі, від призначеного покарання в даному випадку складає 2 роки 9 місяців та 15 днів (3 років 8 місяців 20 днів / 4 * 3).
З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 буде відбуто призначеного покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 21 лютого 2017 року лише 5 січня 2020 року.
З наведеного вбачається, що на момент звернення до суду ОСОБА_2 не відбуто, визначений пунктом 3 частини 3статті 81 КК України строк покарання, який дає право на застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Крім того, частиною 2 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, заява ОСОБА_2 та додані до неї матеріали не містять жодних відомостей про те, що він своєю поведінкою і ставленням до праці, відбуваючи покарання у вигляді обмеження волі у ДУ «Ширяївський виправний центр (№111)», довів своє виправлення.
Крім того, порядок розгляду судом питань про умовно-дострокове звільнення від покарання визначено ст.ст.537-539 КПК України.
Так, п.2 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
При цьому, частиною 1 статті 539 КПК України визначено коло суб`єктів, які можуть звертатися до суду з клопотаннями (поданнями) про вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироку, а саме: прокурор, засуджений, його захисник, законний представник, органи або установи виконання покарань, а також інші особи, установи або органи у випадках, встановлених законом.
Зі змісту ч.1 ст.539 КПК України вбачається, що нею визначено загальне коло суб`єктів звернення до суду з клопотанням (поданням) про вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироку, без їх диференціації за предметом звернення.
Водночас, статтею 154 Кримінально-виконавчого кодексу України більш детально визначено порядок звільнення від відбування покарання.
Так, ч.3 ст.154 КВК України визначено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Зі змісту частини 3 статті 154 КВК України вбачається, що до кола суб`єктів звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання віднесено лише органи або установи виконання покарань.
Засуджений, в свою чергу, відповідно до ч.1 ст.107 КВК України, має право звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Зазначене відповідає умовам звільнення від відбування покарання, визначеним ч.2 ст.81 КК України, оскільки лише інформація органів або установ виконання покарань може дати достовірну інформацію про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З наведеного вбачається, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мало б бути відмовлено, оскільки вона подана з порушенням строків, визначених ч.3 ст.81 КК України, а також не уповноваженим на те суб`єктом та не містить доказів, які б підтверджували те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 539 КПК України не визначено дій суду вразі подання заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не уповноваженою на те особою.
Водночас, подібний випадок врегульовано ч.2 ст.304 КПК України, відповідно до пункту 1 якої в разі подання скарги особою, яка не має права подавати скаргу, суд повертає таку скаргу.
При цьому, враховуючи положення ч.7 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України, якими встановлено обмеження на повторне звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, з метою уникнення обмеження права засудженого на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_2 , як таку, що подана особою, яка не має права з нею звертатися.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст.154 КВК України, -
П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 лютого 2000 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81, ст.ст.43, 44, 45 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування призначеного покарання звільненого з іспитовим строком 2 роки; 29 березня 2001 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.140, ст..43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання 21 грудня 2004 року; 19 травня 2009 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.185, ст.198, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст..70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 5 грудня 2012 року після відбуття строку покарання; 27 серпня 2013 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.121, із застосуванням ст.69, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 23 червня 2016 року умовно достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 20 днів; 21 лютого 2017 року Березівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 8 місяців 20 днів позбавлення волі; ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 8 травня 2019 року невідбуту частину покарання, на підставі ст.82 КК України, замінено більш м`яким у вигляді обмеження волі; про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повернути заявнику разом з усіма доданими матеріалами.
Копію ухвали направити засудженому та установі виконання покарань.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1