Справа № 309/302/18
Провадження № 1-кп/309/78/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000108 від 20.01.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , 1976 року народження, місяця 04, дня 26, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, сезонного робітника, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:

16.01.2018 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 , де безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, почав голосно кричати, виражатися нецензурними словами та бити кулаками у вхідні двері будинку, вимагаючи при цьому ОСОБА_7 , яка в той час знаходилася за кордоном. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, вийшов на вулицю і продовжував бити кулаками та ногами по залізному паркану даного дворогосподарства і таким чином пошкодив його. При цьому, на зауваження ОСОБА_8 припинити свої хуліганські дії ОСОБА_6 не реагував, а навпаки наніс останньому удар кулаком правої руки в голову від якого ОСОБА_8 впав на землю, після чого ОСОБА_6 наніс останньому ще декілька ударів ногами в область грудей, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синців в ділянці проекції 3, 4 ребер зліва по середньоаксілярній лінії, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою та крововиливу обох плечей, грудної клітки зліва та нижньої кінцівки зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України не визнав. Суду пояснив, що 16.01.2018 р., будучи на підпитку, ввечері вирішив зайти у гості до ОСОБА_8 .. Прийшовши до будинку потерпілого ОСОБА_8 він почав стукати, так двері були зачинені. Йому ніхто не відкривав і він розвернувся та попрямував додому, при цьому виражався нецензурними словами. Потерпілого ОСОБА_8 він не побач, жодних ударів йому не наносив.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 16.01.2018 року ввечері він пішов за хлібом. Повертаючись додому побачив як обвинувачений ОСОБА_6

бив ногами у паркан. Він зробив йому зауваження, а ОСОБА_6 вдарив його рукою по голові від чого він впав. Після цього, лежачому наніс ще біля трьох ударів ногами по різним частинам тіла.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показала, що 16.01.2018 р. перебувала у Чеській республіці. Її донька ОСОБА_9 була вдома з потерпілим ОСОБА_8 .. В той час вона з донькою спілкувалась по скайпу і почула крики з вулиці. Донька розповіла, що ОСОБА_10 побив дідуся. Потерпілий є її батьком. Потім з камер спостереження побачила, що ОСОБА_6 бив потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показала, що 16.01.2018 р. ввечері до них додому прийшов ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння і почав вимагати зустрічі з мамою ОСОБА_7 .. Він бив руками у паркан, у той момент ішов її дід ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 почав його бити. Вона стояла на балконі і чітко бачила як ОСОБА_6 вдарив рукою діда по голові. Обвинувачений після того ще раз повертався до їх будинку і бив ногами і руками у паркан.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що у той вечір 16.01.2018 р. він був вдома у своєї дівчини ОСОБА_11 . До їх будинку прийшов обвинувачений і почав вимагати зустрічі з мамою ОСОБА_9 , при цьому нецензурно виражався та голосно кричав, оскільки був у нетверезому стані, поводився неадекватно. Він провів ОСОБА_6 на вулицю і повернувся до будинку. В той час додому повертався ОСОБА_8 і ОСОБА_6 побив його. Він вибіг і відштовхнув його від діда. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся і почав бити руками та ногами у паркан.

Винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення крім показів потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , також підтверджується письмовими та речовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.01.2018 р., висновком експерта № 30 від 24.01.2018 р., протоколом огляду місця події від 29.01.2018 р. з ілюстративною таблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 р. та фотографіями до нього в ході якого потерпілий показав механізм нанесення йому ударів обвинуваченим ОСОБА_6 ..

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Покази потерпілого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також показанням допитаних у судових засіданнях свідків, дослідженими матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ вини обвинуваченого і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, та поясненнями свідків. Крім того, слід зазначити, що сам обвинувачений в процесі дачі показань визнав той факт, що вчинив хуліганські дії відносно потерпілого.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про необхідність винесення щодо нього виправдувального вироку, оскільки такі доводи нічим не спростовані.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації на підставі зібраної інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню

ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, характеристику з місця проживання, вік обвинуваченого, раніше не судимого, його стан здоров`я, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, офіційно не працює, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді арешту строком три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його фактичного затримання.

Речовий доказ по справі, зазначений у постанові слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області від 24.01.2018 р. (а.с. 16) диск із відеозаписом вчинення хуліганських дій залишити при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду ОСОБА_1