Справа № 366/1488/16-к
Провадження № 1-кс/366/135/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

(секретар судового засідання ОСОБА_6 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Іванків клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ( межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000064),

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням, яке погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що 26.04.2016 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за пропозицією першого, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, проникнувши в будинок ОСОБА_8 , який знаходиться по АДРЕСА_1 . В результаті нападу від нанесених ОСОБА_4 трьох ударів ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, підшкірної гематоми на голові праворуч, саден на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

27.05.2016 слідчим ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав та заперечив свою причетність до розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом процесуального прокурора ОСОБА_2 від 20.04.2016 року, рапортом реєстрації повідомлення по телефону 102 від 26.01.2016 року, протоколом прийняття заяви у ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події від 26.01.2016 року, 28.01.2016 року, показами потерпілої ОСОБА_8 , висновком судово-імунологічної експертизи № 31 від 22.02.2016 року, протоколами проведення слідчих експериментів від 10.05.2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2016 року, висновком судово-медичної експертизи № 2 від 28.01.2016 року.

У кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та впливати на потерпілу ОСОБА_8 з метою зміни нею показів: скоєний злочин є особливо тяжким, він не працює, матеріально не забезпечений, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не стає, злочин вчинив у період іспитового строку, у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку (1928 р.н.), по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, оскільки вважають, що не достатньо доказів в обґрунтування клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід. Чинити дії пов`язані з тиском на потерпілу не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні слідчого Іванківського ВП ОСОБА_3 , перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 22.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не затримувався.

27.05.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України., однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 , хоча раніше і судимий, має постійне місце проживання в с. Максимовичі Поліського району Київської області.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого та суду, утриматися від спілкування з потерпілою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 189, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
1. У задоволенні клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. У обранні запобіжного заходу у виді тримання під ватрою відмовити, обравши більш м`який запобіжний захід домашній арешт, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 щоденно у період з 22 год. до 6 год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого та суду за викликами та утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 .

Зобов*язати підозрювану ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою суду, слідчих.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1