Провадження №1-кс/712/8649/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

власник майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події від 23.11.2019на околиці с. Леськи, Черкаського району на автодорозі Черкаси-Чигирин, а саме : вантажівку ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001260 від 23.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоx/ 1 ст. 246 КК України.

23.11.2019 до Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали щодо виявлення автомобіля ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив в межах с. Леськи, Черкаського району круглі лісоматеріали без відповідних супровідних документів. (ЄО 7762 від 23.11.2019).

23.11.2019 в ході проведення огляду місця події на околиці с. Леськи, Черкаського району на автодорозі Черкаси-Чигирин виявлено та вилучено: вантажівку ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080.

25.11.2019 слідчим у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначених вилучених предметів, а саме вантажівку ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080.

Таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що вилучена вантажівка ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080, містять на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами, що є прямою підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення подальшого проведення ряду судових експертиз та можливої спеціальної конфіскації.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3--1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частина 1 статті 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0001260 порушено 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Підставою порушення даного кримінального провадження слугувало те, що 23.11.2019 року до Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали щодо виявлення автомобіля ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив в межах с. Леськи, Черкаського району круглі лісоматеріали без відповідних супровідних документів.

Протоколом огляду місця події від 23.11.2019 на околиці с. Леськи, Черкаського району на автодорозі Черкаси-Чигирин виявлено та вилучено: вантажівку ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080.

Допитаний в судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 пояснив, що дрова ним придбані у законний спосіб, та перевозив він їх відповідно до товарно-транспортної накладної серія ЧРВ № 111503 від 13.11.2019 року. На дровах були пластикові бирки.

Під час огляду місця події від 23.11.2019 року слідчим будь-якої незаконної порубки виявлено не було.

Законність перевезення автомобілем ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 дров підтверджується: товарно-транспортною накладною при перевезенні деревини автомобільним транспортом ЧРВ № 111503 від 13.11.2019 року; та наявністю пластикових бірок в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (Карабет та інші проти України», «Сізарєв проти України», «Васильчук проти України», «Салахов та Іслямова проти України» зазначав про те, що кожна особа, яка вказує на порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню), повинна мати ефективний засіб правового захисту та необхідні процесуальні гарантії від зловживання з боку представників держави.

Також, Європейський суд з прав людини вважає, що принцип процесуальної рівності сторін як один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в істотно невигідне щодо протилежної сторони становище (див. пункт 72 і пункт 74 рішення ЄСПЛ від 7 червня 2001 р. у справі «Кресс проти Франції»).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, вважаю, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, зазначеного в клопотанні, є необґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх підстав для висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а мета кримінального провадження може бути досягнута і без застосування таких процесуальних заходів.

Наведене свідчить про відсутність будь-яких законних підстав накладення арешту, які би відповідали меті та завданням арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні підстав порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Слідчим не додано до клопотання висновку експерта щодо визначеності вартості майна, зазначеного в клопотанні. Крім того в судовому засіданні слідчий також не міг визначити вартість майна, та не міг зазначити шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення. Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оцінюючи дотримання права кожної фізичної та юридичної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні буде становити втручання у право власності, однак таке втручання на даний час не може вважатись таким, що здійснене у відповідності до передбаченої законом правової процедури.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події від 23.11.2019на околиці с. Леськи, Черкаського району на автодорозі Черкаси-Чигирин, а саме: вантажівку ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , круглі лісоматеріали об`ємом 3,3878 м.куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 , товаро-транспортну накладну ЧРВ № 111503, пластикові бирки в кількості 14 шт. з № 548666067 по № 548666080 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1