Справа № 175/3045/19
Провадження № 1-кп/175/142/19
Вирок

Іменем України

21 серпня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000199 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:

07 березня 2019 року наказом № 60 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі НГУ) солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу цієї військової частини, а відповідно до наказу № 90 по стройовій частині) від 18 квітня 2019 року солдата ОСОБА_7 прийнято на військову службу за контрактом і призначено на посаду помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується у АДРЕСА_1 (військове містечко № 3).

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організації, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

20 червня 2019 року солдат ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з умислом тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно, без поважних причин залишив розташування військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 НГУ, незаконно перебував за її межами, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

30 липня 2019 року солдат ОСОБА_8 прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ і приступив до виконання своїх службових обов`язків.

03 липня 2019 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.407 КК України.

30 липня 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Того ж дня між прокурором і обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.4 ст.407 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 4 місяці.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому

ОСОБА_10 підготовчому судовому засіданні прокурори і захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що він цілком розуміє характер злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому повністю визнає вину, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить її затвердити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди і вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 30 липня 2019 року та угоді про визнання винуватості від 30 липня 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) самовільно залишив військову частину без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, тобто за злочин, віднесений ч.4 ст.12 КК України до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування ОСОБА_9 запобіжний захід не обирався, експертиза не проводилася, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,475 КПК України, суд -

ухвалив:

Угоду від 30 липня 2019 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000199 затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити узгоджене покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1