печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2019 року у справі №757/31805/19-к за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2019 задоволено скаргу ОСОБА_4 та зобов`язано уповноваженого слідчого/прокурора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000624 розглянути, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання ОСОБА_4 від 13.06.2019, про що повідомити заявника.
16.08.2019 слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 звернувся з заявою про роз`яснення вказаного судового рішення, оскільки воно є незрозумілим та просив роз`яснити порядок його виконання, враховуючи, що у громадянин ОСОБА_4 не відноситься до жодного учасника кримінального провадження зазначеного у статті 220 КПК України, який має право заявляти клопотання.

У судове засідання учасники розгляду не з`явилися, про місце і час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Зважаючи на ці положення закону, вивчивши заяву про роз`яснення ухвали у судовому провадженні за клопотанням, матеріали вказаного провадження, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність незявившихся осіб та приходить до наступного висновку.

Так, на особу, що звертається з заявою про роз`яснення рішення покладається обов`язок зазначити, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Роз`яснюючи ухвалу слідчий суддя не вправі змінювати зміст такої ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених в ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали, містяться у статті 372 КПК України.

Тож у вирішенні питання про межі, в яких слідчий суддя вправі діяти, надаючи роз`яснення ухвали, слід виходити з приписів статей 372 КПК України щодо змісту ухвали.

Варто зазначити, що роз`яснення судового рішення, яке на думку певних осіб є незрозумілим, виступає ще одним (крім передбаченого ст. 379 КПК України) способом усунення його недоліків, а щодо передбачених ст. 380 КПК України роз`яснень змісту судового рішення та інших його аспектів, то вони не обумовлені потребою усунення його формальних чи змістових недоліків.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2019 задоволено скаргу ОСОБА_4 та зобов`язано уповноваженого слідчого/прокурора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000624 розглянути, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання ОСОБА_4 від 13.06.2019, про що повідомити заявника.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Так, під час судового розгляду суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, яке внесено 27.05.2019 за № 0000624, були внесені на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/21037/19-к), якою зобов`язано компетентну особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за повідомленням ОСОБА_4 від 17.04.2019 про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак слід дійти висновку, що хоча ОСОБА_4 не має чіткого визначеного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000624, проте враховуючи, що він являється заявником у даному кримінальному провадження, слід дійти висновку, що в даному кримінальному провадженні він має статус «іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування», що узгоджується з приписами статті 220 КПК України.
Слідчий суддя дослідивши матеріали заяви, ухвалу слідчого судді, приходить до висновку, що за своїм змістом ухвала слідчого судді є зрозумілою, підстави та мотиви прийняття даного рішення наведені в ухвалі, порядок її виконання, чітко вказано особу, яку зобов`язано розглянути клопотання та чітко конкретизоване, яке саме клопотання підлягає розгляду, що викладено в резолютивній частині.

За таких обставин, у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9,2, 24, 220, 303, 369, 380 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволені заяви слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2019 року у справі №757/31805/19-к за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1