Справа № 184/660/19
Номер провадження 1-кп/184/129/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000159 від 25.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29.05.2005 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 304 ч.2, 187 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.05.2010 року;
- 15.12.2015 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.125 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень, -
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

26 січня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , у нього виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день та час, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, кулаком своєї лівої руки наніс один удар в праву частину грудної клітини ОСОБА_7 , чим спричинив останній тілесні ушкодження.

Вказаними навмисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому 7-го ребра грудної клітини справа, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №105 від 27.02.2019, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що дійсно, він в січні 2019 року (точної дати він не пам`ятає) разом зі своєю колишньою дружиною, з якою після розлучення в 2015 році перебував у фактичних шлюбних відносинах, розпивали спиртні напої в квартирі АДРЕСА_3 , під час чого між ними виник конфлікт з приводу неналежного догляду за дітьми зі сторони потерпілої. Внаслідок загострення конфлікту між ними, він ( ОСОБА_3 ) умисно наніс один удар лівою рукою в праву частину грудної клітини (ребро) потерпілої, від якого остання зігнулась від болю. Зрозумівши, що потерпіла відчула різкий біль, він відвів її до лікарні, де їй зробили рентген грудної клітини, за наслідками якого діагностували перелом ребра. Щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину щодо колишньої дружини.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; наявність пом`якшуючої та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, має двох малолітніх дітей, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, перебуває на обліку в кабінеті «Довіра» КЗ «ЦМЛ м.Покров`ДОР».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст.122 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винуватого, встановленні обставини справи, заслухавши думку прокурора та потерпілої, які вважали, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1