Провадження №1-кс/127/9594/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
18.06.2019 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, в якому просить суд скасувати частково арешт майна накладений 11.04.2019 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надавши право ОСОБА_5 на користування без права відчуження та розпорядження належним транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задоволити, з підстав викладених в клопотання про скасування арешту майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту та просив суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 15.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 355 та ч. 3 ст. 289 КК України.
09.04.2019 в м. Вінниця, на вулиці Маяковського, біля будинку № 24, було проведено санкціонований обшук автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , який на право власності належить ОСОБА_5 , та на якому останній вчинив злочин, та був затриманий після вчинення злочину.

Під час обшуку 09.04.2019 автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на правовласності належить ОСОБА_5 , який був проведений за адресою: м. Вінниця, вул. Маяковського, 24, яким користувався ОСОБА_5 , в вищевказаному автомобілі було виявлено та вилучено наступне: доручення ОСОБА_6 на 2 арк.; довідка ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ФОРД-ЕСКОРТ (власник ОСОБА_7 ); боргову розписку ОСОБА_8 ; копії документів ОСОБА_9 ; боргова розписка ОСОБА_8 ; копії документів ОСОБА_10 ; копія паспорта ОСОБА_11 ; боргові розписки ОСОБА_12 3 шт.; боргова розписка ОСОБА_13 ; боргова розписка ОСОБА_14 ; боргова розписка ОСОБА_15 2 шт.; боргова розписка ОСОБА_16 2 шт.; договір довічного утримання; техпаспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; витяг з Державного земельного кадастру на ОСОБА_15 ; техпаспорт на будинок в АДРЕСА_2 ; ніж з дерев`яним руків`ям; ніж з піхвами; автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на правовласності належить ОСОБА_5 на якому останній вчинив злочини.

10.04.2019 ОСОБА_5 , оголошено підозру у кримінальному провадженні № 0000134 від 15.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 355 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2019 року накладено арешт на вилучені 09.04.2019 під час обшуку автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на правовласності належить ОСОБА_5 , документи та предмети: доручення ОСОБА_17 на 2 арк.; довідка ОСОБА_17 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ФОРД-ЕСКОРТ (власник ОСОБА_7 ); боргову розписку ОСОБА_8 ; копії документів ОСОБА_9 ; боргову розписку ОСОБА_8 ; копії документів ОСОБА_10 ; копію паспорта ОСОБА_11 ; боргові розписки ОСОБА_12 3 шт.; боргову розписку ОСОБА_13 ; боргову розписку ОСОБА_14 ; боргову розписку ОСОБА_15 2 шт.; боргову розписку ОСОБА_16 2 шт.; договір довічного утримання; техпаспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; витяг з Державного земельного кадастру на ОСОБА_15 ; техпаспорт на будинок в АДРЕСА_2 ; ніж з дерев`яним руків`ям; ніж з піхвами; автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який на право власності належить ОСОБА_5 .

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потребу досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя