Справа №577/3642/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/335/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/3642/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2018 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій, просить змінити вирок та пом`якшити призначене йому покарання, оскільки він сприяв розкриттю злочинів, щиро кається та готовий відшкодувати збитки потерпілим.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2018 ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 309 КК, та йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Стягнуто на користь держави 6864 грн процесуальних витрат; на користь ОСОБА_12 1000 грн матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_13 2583 грн матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_14 4069,60 грн матеріальної та 3000 грн моральної шкоди.

Відповідно до вироку суду, 05.06.2018 близько 04:00 ОСОБА_9 повторно проник до сараю по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_12 електротример з подовжувачем загальною вартістю 1577 грн. 15.05.2018 повторно з господарства по АДРЕСА_3 таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_13 велосипед вартістю 2583 грн. 11.06.2018 на вул. Рокосовського в м. Конотоп на землі знайшов мобільний телефон, який загубила ОСОБА_14 , та за допомогою програмного комплексу «Приват24» таємно заволодів належними останній грошовими коштами в сумі 4069,60 грн. 05.07.2018 повторно проник до сараю по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_15 велосипед та алюмінієвий бідон загальною вартістю 1500 грн. В середині липня 2018 повторно з господарства по АДРЕСА_5 таємно викрав належний ОСОБА_16 велосипед вартістю 2967 грн. 06.08.2018 в нічний час повторно проник до гаражу по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_16 циркулярну пилу та бензопилу загальною вартістю 2465 грн. 09.08.2018 близько 05 год повторно проник до сараю по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_15 металеві вироби загальною вартістю 478 грн. 12.08.2018 близько 09 год повторно з господарства по АДРЕСА_6 таємно викрав належну ОСОБА_17 жіночу сумочку з грошима та майном загальною вартістю 1433 грн. 18.09.2018 повторно проник до підвального приміщення по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_18 майно загальною вартістю 9685 грн. 05.09.2018 в обідній час на пустирі по вул. Тургенєва в м. Конотоп знайшов дикорослі рослини коноплі, повторно незаконно придбав їх, переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_8 та почав зберігати, частину з них висушив і подрібнив, отримавши 8,38 г особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав в сараї, а решту загальною масою в перерахунку на суху речовину 413,18 г залишив зберігати на горищі сараю. В цей же день на вказаному пустирі, повторно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, частину якого вжив, а решту вагою 0,088 г, почав зберігати в сараї по АДРЕСА_8 . 18.09.2018 о 09:35 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_8 виявлено та вилучено зазначені наркотичні засоби.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , які просили змінити вирок суду та пом`якшити призначене покарання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 309 КК, за обставин, викладених у вироку в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону, так як відповідно ст. 50 і 65 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як зазначено у правовій позиції в постанові ВСУ від 04.04.2011 у справі № 5-1кс11, норми Особливої частини КК мають базуватися на нормах Загальної частини цього Кодексу. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, в якій установлено загальні засади призначення покарання і згідно якої суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості і тяжким злочином, та їх суспільну небезпеку, особу винного, кількість крадіжок та розмір завданих потерпілим збитків, а також неодноразове відбування ним покарання в місцях позбавлення волі, висновок органу з питань пробації, за яким існує висока ймовірність вчинення ОСОБА_9 нових злочинів, а також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, молодий вік та позитивна характеристика за місцем мешкання. При визначенні виду і розміру покарання суд першої інстанції дотримався також і європейських стандартів кримінального судочинства, а саме принципів «nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону), закріпленого у ч. 1 ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, згідно якого «не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення», і «пропорційності», коли призначене особі покарання не повинно бути непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Таким чином, зважаючи на відсутність постійного місця роботи і бажання стати на шлях виправлення, схильність до вчинення злочинів, наявність попередніх судимостей і неодноразового відбування покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів приходить до переконання, що при визначенні обвинуваченому виду і розміру покарання саме у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 309 КК, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та його індивідуалізації, в повній мірі врахував положення ст. 65 КК, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів, тому призначене ОСОБА_9 покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, інформації про його особу, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому колегія суддів керується не лише національним законодавством щодо призначення кримінального покарання, а й враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

На підставі викладеного, судове рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2018 відносно ОСОБА_19 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4