У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2552/19

№ 1-кс/183/1269/19

23 травня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2019 року до ЄРДР за № 0000611, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецька, громадянину України, зі слів підозрюваного з вищою освітою, вдівцю, не працюючому, фактично проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 25.10.2002 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців;

- 26.09.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 26.01.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на 3 роки;

- 21.01.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2012 року, до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений 28.09.2017 року з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області після відбування строку покарання;

- 31.10.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001636 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду, рішення у якому на даний час не прийнято,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 01 квітня 2019 року приблизно о 14.25 годині ОСОБА_7 знаходився біля кафе «Голівуд», розташованого на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_8 , який сидів на лавці, поруч з яким лежав мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж), що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 01 квітня 2019 року приблизно о 14.30 годині, продовжуючи знаходитися біля кафе «Голівуд», розташованого за вищевказаною адресою, вчиняючи злочин повторно, підійшов до ОСОБА_8 , який сидів на лавці, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, рукою схопив мобільний телефон «Lenovo a6010» білого кольору, тобто відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_9 , відкрито утримуючи викрадене майно, з місця злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2668 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку березня 2019 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись у лісі в смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області, побачив на землі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку березня 2019 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, приблизно о 12.05 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в лісі в смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи повторно, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, а також, розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами, підняв з землі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, поклав її до своєї кишені, тим самим придбав вибухову речовину.

Після чого конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, ОСОБА_7 переніс до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та почав його без передбаченого законом дозволу зберігати у приміщенні квартири, розташованої за вищевказаною адресою.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 03 квітня 2019 року приблизно об 11.00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, ОСОБА_7 , діючи повторно, взяв раніше знайдений конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 та без передбаченого законом дозволу безпосередньо при собі переніс його до території біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

03 квітня 2019 року о 12.12 годині до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від особи, яка не назвалася, про те, що біля його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , стоїть чоловік, який зберігає при собі гранату.

03 квітня 2019 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_7 та відповідно до ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у нього документів та запитали, чи має при собі ОСОБА_7 заборонені предмети, на що останній у присутності двох понятих біля будинку АДРЕСА_2 , в період часу з 13.00 години до 13.20 години надав для огляду слідчому з лівої внутрішньої кишені конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, який останній придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

21.05.2019 року кримінальні провадження № 0000611 та № 0000622 об`єднано в одне провадження за № 0000611.

21.05.2019 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2019 року за №0000611.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою, 31.10.2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України направлено обвинувальний акт, рішення у якому на даний час не прийнято та, перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 продовжить свою злочинну діяльність та вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не було доведено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 просив вирішення даного клопотання на розсуд слідчого судді.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, які віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 01.04.2019 року за № 0000611; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події; протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколу огляду квитанції з ломбарду; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_12 ; протоколу огляду вилученої у ОСОБА_7 гранати Ф-1; висновку експерта № 13/5.2/145 від 24.04.2019 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких. Крім того, звільнившись з місця відбування покарання 28.09.2017 року, ОСОБА_7 було обвинувачено у вчиненні трьох злочинів та 31.10.2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було направлено кримінальне провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, рішення по якому не було прийнято та не розглядалось тривалий час у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судові засідання без поважних причин, тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 вдівець, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на негативну репутацію останнього; відсутність міцних соціальних зв`язків; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були проаналізовані раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецька, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2019 року включно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_15 у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 153.680 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_16 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1