УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.2009 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2019 року слідчий Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0006570 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що відповідно п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також виїхати за межі Україні, оскільки місця реєстрації та проживання в Україні не має; п. 3 ст. 177 КПК України - перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші, або ж аналогічні злочини; п. 5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші злочини проти життя та здоров`я осіб, оскільки він безробітний, внаслідок чого не має стабільного джерела прибутку, і свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, посилались на необґрунтованість підозри та на недоведеність прокурором ризиків, просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити або застосувати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не визнавав, зазначив, що він 06.08.2019 року за адресою проживання вживав алкогольні напої з потерпілим, коли між ними виник конфлікт. Потерпілий схопив ніж та намагався його вдарити, внаслідок чого він почав захищатись, вихопив ніж з його рук, в процесі чого наніс потерпілому удар, вважає, що це був самозахист.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
07.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 06.08.2019 року близько о 06 годині 00 хвилин, гр. відпочивав вдома разом з ОСОБА_7 1978 р.н., під час бесіди між вказаними чоловіками виник словесний конфлікт, під час якого у гр. ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи суспільну небезпеку і наслідки своїх дій, ОСОБА_5 , схопив ніж, що знаходився в приміщенні кухні, та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , 1978 р.н., наніс останньому один удар в область живота.

Згідно довідки №176 від 06.08.2019 р. виданої КМКЛ ШМД ОСОБА_7 , було поставлено діагноз: проникаюче поранення живота з пошкодженням серозно-м`язового шару тонкої кишки(7), її брижі (3) восходової ободової кишки(1) та брижі. Гемоперітонит.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від. 06.08.2019 року, довідкою з Міської лікарні швидкої медичної допомоги від 06.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.08.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.08.2019 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 07.08.2019 року, протоколом обшуку затриманої особи від 07.08.2019 року, протоколом допиту підозрюваного від 07.08.2019 року, направлення на судове-медичне обстеження від 06.08.2019 року, поясненнями від 07.08.2019 року.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
На час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше судимий, не працює, неодружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, а отже не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинене із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті, на переконання слідчого судді, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної його процесуальної поведінки.
В той же час, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 309 КПК України,

постановив :
Клопотання - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 жовтня 2019 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 06 серпня 2019 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1