Справа № 748/301/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/544/19
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2018 року за № 0001151, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року та на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2019 року про виправлення описки щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, студента ДПТНЗ «Куликівський професійний аграрний ліцей», не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п. 4 ч.2 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Звільнено неповнолітнього ОСОБА_8 від сплати процесуальних витрат на загальну суму 4 576 грн., зазначені кошти компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2019 року внесено виправлення в текст вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 75, 104, 76 КК України. Абзац п`ятий резолютивної частини тексту вироку суду визнано правильним:

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені: п. 1,2 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені проба ціною програмою.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 13 листопада 2018 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з полиці, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 107 Dual Sim», вартістю 150 грн. 00 коп. та з незачиненої шафи серванта таємно викрав туалетну воду «Signature Oriflame» об`ємом 75 мл. вартістю 379 грн. 00 коп., туалетну воду «Glacier Eua de Toilette Oriflame» об`ємом 100 мл. вартістю 120 грн. 00 коп.. а всього таємно викрав майна на загальну суму 649 грн. 00 коп.. що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_8 13 листопада 2018 року, близько 20 год. 00 хв., діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зайшов через незачинену хвіртку на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , після чого шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях проник до житлового будинку, розташованого на території вказаного домогосподарства, звідки таємно викрав велосипед «Салют F-5 28" (LADY NEW)» із жіночою рамою, вартістю 1 693 грн. 20 коп., мобільний телефон «Astro А177 Black/Red», вартістю 161 грн. 82 коп. з карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. 00 коп., карткою мобільного оператора «лайфселл», вартістю 60 грн. 00 коп. та з картою пам`яті «Micro SD Kingston» об`ємом 1GB. вартістю 45 грн. 00 коп., ліхтар «Yajia YJ-1170W», вартістю 64 грн. 54 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 2074 грн. 56 коп., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 в частині застосування ст. 76 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким на ОСОБА_8 відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом у резолютивній частині вироку від 22.03.2019 року зазначені обов`язки, які були передбачені ч. 1 ст. 76 КК України у редакції, яка діяла до 07.09.2016 року та на даний час не передбачені Законом України про кримінальну відповідальність, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. При цьому, такими обов`язками зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти та отримувати дозвіл у органу кримінально-виконавчої інспекції, який ліквідовано згідно із Законом України від 07.09.2016 року № 1492-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених, який набув чинності 08.10.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подані апеляційні скарги, думку захисника неповнолітнього обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги і суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів, не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині, не переглядає їх відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Призначене ОСОБА_8 покарання узгоджується з вимогами ст.ст. 50, 65, 75,104 КК України і також не оспорюється в апеляційній скарзі прокурором, отже, і в цій частині висновки суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування вимог ст. 76 КК України, то вони заслуговують на увагу.

Згідно ч.4 ст. 374 КПК України в разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75-79, 104 КК України у резолютивній частині вироку, серед іншого, зазначаються тривалість іспитового строку та обов`язки покладені на засудженого.

Частиною 1 статті 76 КК України в редакції Закону України № 1482-VIII від 07.09.2016 визначено обов`язки, які суд покладає на особу в разі звільнення її від відбування покарання з випробуванням, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також частиною 2 статті 76 КК України передбачено можливість суду покласти на звільненого від відбування покарання обов`язки, зокрема, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Водночас, судом у резолютивній частині вироку від 22.03.2019 року зазначені обов`язки, які були передбачені ч. 1 ст. 76 КК України у редакції, яка діяла до 07.09.2016 року та на даний час не передбачені Законом України про кримінальну відповідальність, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. При цьому, такими обов`язками зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти та отримувати дозвіл у органу кримінально-виконавчої інспекції, який ліквідовано згідно із Законом України від 07.09.2016 року № 1492-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених, який набув чинності 08.10.2016 року.

Згідно з вимогами ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення між іншим є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Зважаючи на те, що в даному випадку місцевий суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме, ч. 1 ст. 76 КК України у редакції від 07.09.2016 року, тому вирок суду підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

За вказаних обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 413,418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині застосування ст. 76 КК України скасувати у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність

ОСОБА_8 вважати засудженим :

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання, призначеного судом у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання, призначеного судом у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання, призначеного судом у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4