Справа № 461/533/19
Провадження № 1-кп/461/273/19
УХВАЛА

09.10.2019 року Галицький районний суд м. Львова

в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження /внесене до ЄРДР за № 0004826 від 31.10.2018 року/ про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про призначення судової експертизи відеозапису для встановлення його достовірності. В обґрунтування клопотання зазначає, що відеозапис на компакт-диску має не чіткі зображення та не повні фрагменти події, що викликає сумніви в достовірності відеозапису. Також вказує на те, що стороною обвинувачення не надано жожного процесуального документу, з якого джерела було отримано компакт-диск з відеозаписами.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Інші учасники учасники заперечили щодо клопотання про призначення експертизи відеозапису.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання про призначення експертизи відеозапису необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження, або якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч.1 ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

При цьому, згідно положень ст. 84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Під час розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення долучено у якості речового доказу компакт-диск DVD-R, на якому міститься два відеофайли; протокол огляду предмету від 31 жовтня 2018 року та постанову про визнання предмета речовим доказом від 1 листопада 2018 року. Із наданого вбачається, що компакт-диск із відеозаписами був наданий стороні обвинувачення адміністратором готелю «Львів» під час допиту, в порядку ст. 93 КПК України.

Суд зазначає, що в обґрунтування зявленого клопотання сторона захисту не надала жодного доказу щодо наявності відомостей про здійснення монтажу даних відеофайлів.

Окрім того, суд наділений процесуальним правом щодо оцінки відео файлів кожного окремо з врахуванням доводів сторони захисту щодо наявності декількож відео файлів однієї події.

Таке рішення приймається судом за результатами розгляду всієї справи в сукупності.

Щодо твердження сторони захисту з приводу не чіткості зображення, то суд звертає увагу на те, що обов`язок деведення та допустимості такого доказу покладений на сторону обвинувачення прокурора.

Доводи сторони захисту з цього приводу отримають оцінку суду за результатами розгляду справи в цілому з урахуванням відомостей, отриманих під час судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволені клопотання про призначення про призначення судової експертизи відеозапису слід відмовити, оскільки відсутні обставини, які включають необхідність проведення експертного дослідження.

Керуючись ст.ст.94, 242, 243, 332 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про призначення судової експертизи відеозапису відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3