ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2055/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2127/19 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 без участі інших учасників належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 09 01 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09 01 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці м. Балаклія Харківської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 ; громадянки України; з повною загальною середньою освітою; одружену, має дитину 2007р.н.; офіційно не працевлаштовану; раніше судиму:08.11.2016р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1р. позбавлення волі (звільнена від покарання з випробуванням на 1р. і покладенням обов`язків), 27.03.2018р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (08.02.2018р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 297, 71 КК України до 4р. 3міс. позбавлення волі) до 4р. 3міс. позбавлення волі. Під вартою з 06.07.2018р.,
визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання згідно ст.70 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 27.03.2018р. і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою. Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання 06.07.2018 року в порядку виконання попереднього вироку.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнано винною судом та засуджено за те, що вона:

9 червня 2018 року, приблизно о 12.00 годині, в АДРЕСА_3 , умисно, таємно викравши, незаконно заволоділа паспортом громадянина України ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , розпорядившись ним на власний розсуд.

29 червня 2018 року, приблизно о 12.00 годині, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , реалізуючи умисел на заволодіння грошима ОСОБА_9 з його банківського рахунку, з корисливих мотивів, умисно, таємно викрала офіційні документи - банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , розпорядившись ними на власний розсуд.

29 червня 2018 року, приблизно о 12.00 годині, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, умисно, таємно викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 520 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Обвинувачена у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить пом`якшити покарання застосувати до неї вимоги ст.69 КК України та зарахувати їй строк попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України і здійснити зарахування з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначила, що мала скрутне становище, оскільки її малолітня дитина хворіє і потрібні були кошти на лікування.

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурора, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти апеляційних вимог апелянта, просив залишити їх без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно вироку (а.с.68-69) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, який позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.
Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом, за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , районний суд врахував: характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченої, яка раніше судима; за місцем проживання характеризується посередньо; не перебуває на обліках у психіатра, нарколога, органі з питань пробації; офіційно не працевлаштована; одружена, має неповнолітню дитину (а.с. 84-101).
В суді винуватою себе у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст. 66 КК України судом визнано пом`якшуючою покарання обставиною.
Обставинами, що обтяжують покарання за епізодами 1-2, судом визнано рецидив злочинів.
Виходячи з цього, районний суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_7 , слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, а остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України та ч.1 ст. ч. 1 ст. 71 КК України, яке не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст. 414 КПК України.
Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряє вирок в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України
Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.08.2018р. (справа №663/537/17) зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIIIв силу, як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст.72 КК України в редакціїЗакону № 838-VIII . В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII, як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст.5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма діяЗакону № 2046-VIII ).
Таким чином, з огляду на те, що злочини обвинуваченою було вчинено після 20 червня 2017 року, а строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 06.07.2018 року, то строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахуванню не підлягає.
Наведене спростовує доводи обвинуваченої про призначення занадто суворого покарання та неврахування обставин, що пом`якшують покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді провадження судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого судового рішення, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Звідси, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню оскільки її апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 09 01 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченої, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

___________ _______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4