У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000037

за апеляційною скаргою прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представник третьої особи ФГ «Колос» ОСОБА_7

представник третьої особи ФГ «ЕВЕРЕСТ» ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000037 від 03.09.2019, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.1 КК України про арешт майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- комбайн марки «New Holland CR9060», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , Product ID Number (PIN) артикул 761750003, лафет жовтого кольору з жаткою на ньому жовтого кольору марки F.llizafframi mod 940N, MATR/# НОМЕР_2 ;

- комбайн марки «Claas tucano 320» зеленого кольору, номерний знак відсутній, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , лафет сірого кольору з жаткою на ньому жовтого кольору марки JG ЖНС-6 кл, № НОМЕР_4 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що ухвала постановлена із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, на підставі звернення Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, 03.09.2019 внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037, за ч.1 ст. 197-1 КК України.

11.09.2019 до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи самовільно збирають врожай з земельної ділянки, яка є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000037.

З метою уточнення даного повідомлення на місце події виїхала слідчо-оперативна група Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області та з метою перевірки обставин даної події та фіксації відомостей щодо обставин кримінального правопорушення. 11.09.2019 в період часу з 21.28 годин по 23.30 годин було проведено огляд місця події, де виявлено та вилучено: комбайн марки «New Holland CR9060», номерний знак НОМЕР_1 , Product ID Number (PIN), лафет з жаткою на ньому та комбайн марки «Claas tucano 320», лафет з жаткою на ньому.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію машин власником вищевказаної техніки є ФГ «Колос».

На думку апелянта, оскільки вказані події стосуються одного і того ж факту, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки державної власності, матеріали виїзду слідчо- оперативної групи від 11.09.2019 були долучені до матеріалів кримінального провадження №0000037 для проведення подальшого досудового розслідування. Тому, вважає, що слідчий законно звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000037.

Вважає, що слідчим суддею вищевказані докази не досліджені та їм не надана правова оцінка, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали.

Не погоджується з висновками слідчого судді про те, що відсутні очевидні правові підстави для арешту вищевказаного майна у вказаному кримінальному провадженні, як речового доказу. Вважає, що дії, пов`язані з косінням соняшника на земельних ділянках державної власності, не наданих у власність і користування іншим особам, за допомогою вищевказаної сільськогосподарської техніки, є самовільним їх зайняттям, а сама техніка - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що відповідно даних, зазначених у протоколі огляду техніки від 11.09.2019, на момент огляду в бункерах комбайнів знаходилося насіння соняшника. Тому є всі підстави вважати, що дана техніка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що розслідується у кримінальному провадженні №0000037, за ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок державної власності для ведення товарно сільськогосподарського виробництва в межах території Білозірської сільської ради.

Зазначає, що згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 19.09.2019 загальний розмір шкоди склав 599340,92 грн. На теперішній час встановлено, що вартість майна, яке належить арештувати, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На думку апелянта, слідчим суддею не повно досліджені матеріали кримінального провадження, долучені слідчим до клопотання, не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді комбайну марки «New Holland CR9060», номерний знак НОМЕР_1 , Product ID Number (PIN) артикул 761750003, з жаткою на ньому жовтого кольору марки F.llizafframi mod 940N, MATR/# НОМЕР_2 ; комбайну марки «Claas tucano 320», номерний знак відсутній, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.
Приймаючи рішення за клопотанням, слідчий суддя зазначив, що очевидні правові підстави для арешту цього майна у вказаному кримінальному провадженні, як речового доказу відсутні, оскільки слідчим не доведені підстави вважати речовими доказами вказане майно, яке не є предметом, а також знаряддям вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється за фактом самовільного засіяння соняшником земельних ділянок, в межах території Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, які перебувають у державній власності та не могло зберегти на собі сліди цього правопорушення.

Також зазначив, що використання такого майна у вказаному кримінальному провадженні, як доказу самовільного збирання врожаю на земельній ділянці :06:000:0045, що у цьому провадженні не розслідується, не можливе, оскільки здійснення будь-яких слідчих дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення, не допускається.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, заперечення власника майна ФГ «Колос» та представника заінтересованої особи ФГ «Еверест» про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Представник ФГ «Єверест» в суді апеляційної інстанції пояснив, що це їх фермерське господарство засіяло земельну ділянку загальною площею 490,16 га, розташовану в межах Білозірської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. 13.09.2019 вони дізналися про заборону здійснення сільськогосподарських робіт у зв`язку з належністю оброблених земель до земель державної власності.

Представник ФГ «Колос» в суді апеляційної інстанції пояснив, що комбайни збирали врожай на своїх земельних ділянках, а не в межах Білозірської сільської ради, і що працівники поліції зупинили їх не під час збирання врожаю на вказаній ділянці, а на шляху з іншої земельної ділянки.

Зазначені пояснення представників заінтересованих осіб під час апеляційного розгляду прокурором не спростовані.

Окрім того, в апеляційній скарзі прокурора не зазначено, яким саме критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, відповідає майно, на яке просить накласти арешт прокурор. В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурори взагалі не надали пояснень по поданій апеляційній скарзі, обмежившись лише тезами про незгоду з прийнятим рішенням та про підтримку апеляційної скарги.

В свою чергу, суд вважає вірним висновок слідчого судді про відсутність очевидних правових підстав для арешту майна у вказаному кримінальному провадженні, як речового доказу.

Прийняте слідчим суддею рішення судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для його скасування та вирішення питання про накладення арешту на комбайн марки «New Holland CR9060», та комбайн марки «Claas tucano 320» номерний знак відсутній, суд не вбачає, оскільки ані у клопотанні про арешт майна, ані у поданій апеляційній скарзі не наведено мотивів накладення арешту на вказане майно,зокрема, не обґрунтовано, чи є воно знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення на собі зберегло, і які інші відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Суд вважає, що існує можливість без накладення арешту на вище вказане майно провести всі слідчі дії під час досудового розслідування для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а клопотання слідчого, обґрунтовано лише загальними фразами про те, що майно відповідає ознакам речового доказу без ретельної перевірки на відповідність даного майна критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3