Справа № 755/1789/18
№ 1-кп/755/741/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000144 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Башкортостану РФ, міста Ішимбай, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно на будівництві, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 04 січня 2018 року, проходячи повз територію приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , помітив автомобіль марки «ВАЗ», що знаходився біля даного будинку, та у нього виник намір викрасти майно, що знаходилось в авто. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не помічені з боку сторонніх осіб та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 безперешкодно зайшов на територію зазначеного вище будинку та попрямував до автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований біля даного будинку. У подальшому, ОСОБА_5 , підійшовши до вказаного вище автомобіля марки «ВАЗ», відчинив його багажник та дістав з нього майно, що належить ОСОБА_8 , а саме - старий чемодан сірого кольору, в якому знаходилось наступне майно: 1) лійка, вартістю 100 гривень; 2) набір інструментів для монтажу/демонтажу запчастин автомобіля, вартістю 200 гривень; 3) набір з восьми викруток, вартістю 200 гривень; 4) двох молотків, загальною вартістю 160 гривень; 5) сокири, вартістю 140 гривень, а також дістав майно, що знаходилось в автомобілі, а саме: 1) генератор струму, вартістю 600 гривень; 2) два набори насадок для автомобіля «ВАЗ», загальною вартістю 500 гривень; 3) домкрат, вартістю 200 гривень; 4) механічний насос для коліс, вартістю 160 гривень; 5) магнітолу марки «Sony», вартістю 350 гривень; 6) бардачок від автомобіля марки «ВАЗ», вартістю 300 гривень; 7) два ліхтарі (один на батарейках, один акумуляторний), загальною вартістю 700 гривень; 8) трос буксирувальний піньковий, вартістю 200 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , тримаючи при собі речі, що належать ОСОБА_8 , попрямував у бік виходу з території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 3 810 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 06 червня 2018 року показав, що з потерпілим ОСОБА_8 вони знайомі близько 15 років та раніше у них конфліктів не виникало. Однак, у подальшому, десь за півроку до події, він робив у потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , ремонт та мав вільний доступ до території будинку, оскільки, сам потерпілий дав йому ключі. У подальшому, потерпілий не оплачував йому та іншим працівникам їх роботу, пояснюючи, що немає коштів, хоча гроші витрачав на себе і тоді на фоні цього у них виникали конфлікти. 02 січня 2018 року він був у стані алкогольного сп`яніння та пішов до потерпілого ОСОБА_8 на ділянку, думав, що той дома та хотів забрати свій інструмент. Так, як у нього з дозволу потерпілого були ключі від території подвір`я останнього, то він безперешкодно зайшов на територію, побачив автомобіль, що був там припаркований, відкрив багажник та забрав, як він думав, свої інструменти і пішов. На той, час у потерпілого ОСОБА_8 у тому будинку проживали цигани. Як йому стало потім відомо, особа жіночої статі, циганка, зателефонувала до поліції, працівники якої приїхали до нього додому та проводили обшук.
У судовому засіданні 31 липня 2019 року обвинувачений ОСОБА_5 показав, що вину свою за ч. 1 ст. 185 КК України визнає повністю, щиро кається, всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він дійсно викрав майно потерпілого. Зокрема, зазначив, що відразу після події потерпілому було відшкодовано заподіяну шкоду, а саме суму, яку той вказував, про що є відповідні розписки. Крім того, пояснив, що на той час подію пам`ятав погано, так як більше місяця зловживав алкогольними напоями, однак, зараз усвідомлює свою вину та її визнає.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що знайомий з обвинуваченим десь можливо років 20, так як його дружина голова садового товариства, тому він взяв його до себе на роботу, щоб той зробив у нього ремонт. ОСОБА_5 для роботи в нього наймав людей, котрі йому допомагали з ремонтом, але в подальшому він зрозумів, що той його обманює та не виконує жодних робіт по ремонту. У ОСОБА_5 дійсно знаходились ключі від його дачі та гаражу. У них були конфлікти до події з приводу грошових коштів, які брав ОСОБА_5 для роботи, яку не виконував, а також на його автомобілі ОСОБА_5 було вчинене ДТП. У той час, у нього на дачі проживала сім`я ромів та йому зателефонувала жінка, котра повідомила, що на його ділянку вдерся ОСОБА_5 , зламав ломом багажник. Він відразу ж зателефонував до поліції, приїхали поліцейські і зафіксували крадіжку. Слідчий приніс йому валізу з інструментами, які він відразу не подивився, а побачив вже пізніше, що там було. Зазначив, що заявлений ним цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Крім наведеного вище, повного визнання вини та щирого каяття ОСОБА_5 , показань потерпілого ОСОБА_8 , його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, які ніким не оспорюються, а саме: постановою про визнання речових доказів від 17.01.2018 року; розпискою потерпілого про отримання валізи з інструментами та запчастин від автомобіля «ВАЗ 21053» від 17.01.2018 року; розпискою потерпілого про тримання магнітоли марки «Sony» та молотка від 19.01.2018 року; розпискою потерпілого про отримання від ОСОБА_5 в якості відшкодування частини заподіяної шкоди в грошовому еквіваленті 2180 грн. та частину викрадених у нього речей; протоколом огляду місця події від 11.01. 2018 року на Русанівських садах, лінія 31;протоколом огляду місця події від 04.01. 2018 року та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Поряд з цим, суд зазначає, що у ході судового провадження 11 жовтня 2018 року судом було постановлено ухвалу про призначення ОСОБА_5 стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 29 січня 2019 року, у період кримінального правопорушення 04.01.2018 року та у теперішній час ОСОБА_5 виявляв та виявляє органічне ураження головного мозку, поєднаного (травматично-інтоксикаційно-судинного) ґенезу з когнітивними порушеннями та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, зі змінами особистості і за психічним станом міг та може у теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, а суд, відповідно до ст. 337 КПК України, позбавлений можливості самостійно встановлювати вказані обставини.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного (вину визнав повністю, каявся у скоєному), наявності пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Крім того, розглядаючи наявний у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , який обвинувачений ОСОБА_5 не визнав та зазначив, що шкода ним відшкодовано повністю, про що потерпілий надав відповідні розписки, суд керується вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Крім того, суд зазначає, що виступаючи у судових дебатах, прокурор прохала відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілого, оскільки, під час досудового розслідування шкода, заподіяна обвинуваченим, відшкодована, про що потерпілий сам надав відповідні письмові розписки, а інші розписки, долучені до цивільного позову, не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження, датовані ще 2017 роком, тобто до даної події.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 на суму 8 тис. 520 грн.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Так, потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 на суму 8 тис. 520 грн., в якому зазначено, що ця сума складається з вартості викраденого майна, зокрема, на підтвердження долучив копії розписок ще за 2017 рік.

Проте, як було встановлено під час дослідження документів, до матеріалів кримінального провадження долучено розписку потерпілого ОСОБА_8 про отримання валізи з інструментами та запчастин від автомобіля «ВАЗ 21053» від 17.01.2018 року, розписку потерпілого про тримання магнітоли марки «Sony» та молотка від 19.01.2018 року, розписку потерпілого про отримання від ОСОБА_5 в якості відшкодування частини заподіяної шкоди в грошовому еквіваленті 2180 грн. та частину викрадених у нього речей.

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_5 , ним на стадії досудового розслідування, відшкодовано заподіяну шкоду потерпілому саме чим злочином.

Зокрема, потерпілий не надав жодного підтвердження на заявлену суму в частині вартості викраденого майна та підтвердження на рахунок того, що шкода йому не відшкодована і майно не повернуто.

Крім того, суд не бере до уваги, долучені розписки потерпілого ОСОБА_8 на підтвердження, начебто частини вартості викраденого майна, оскільки дані розписки датовані 13.08.2017 року та 01.11.2017 року (грошові кошти отримані Пархоменком для оплати електрика, на закупку бензину, на ремонт автомобіля та на цемент), не мають ніякого відношення до події саме 04 січня 2018 року.

За таких обставини, з урахуванням викладено вище, суд, у розумінні ч. 1 ст. 129 КПК України, відмовляє у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 на суму 8 тис. 520 грн., оскільки не доведено підстави такого позову.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 на суму 8 тис. 520 грн. відмовити, з підстав, викладених у мотивувальній частині.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: різні запчастини на автомобіль марки «ВАЗ»; викрутка; лійка; чохол чорного кольору з набором інструментів для автомобіля «ВАЗ», в якому знаходиться 1 з набору; резинові накладки для системи подачі палива; канцелярський ніж; кришка бардачку для автомобіля марки «ВАЗ», що передані під зберігальну розписку ОСОБА_8 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: