Справа № 646/1512/17
№ провадження 1-во/646/4/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.19 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву виконуючого обов*язки начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) про уточнення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 ,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

За сукупністю вироків відповідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 у виді 2 років позбавлення волі та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2016 виконувати самостійно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув*язнення з 27.01.2017 до 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 21.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув*язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання вирішено рахувати з 27.01.2017 з дня затримання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

12.12.2018 перший заступник начальника установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в обгрунтування якої зазначив, що в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» відбуває покарання ОСОБА_3 , засуджений Червонозаводським районним судом м. Харкова від 21.07.2017 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, в резолютивній частині вироку вказано: за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі». Тому, просив уточнити резолютивну частину вироку суду від 21.07.2017 в частині приєднання невідбутої частини покарання та винести уточнюючу ухвалу.

Дана заява на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддя, 13.12.2018 надійшла в провадження судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 в задоволенні заяви відмовлено.

В подальшому перший заступник начальника установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_4 звернувся до суду з аналогічною заявою, в якій просив уточнити резолютивну частину вироку суду від 21.07.2017 в частині приєднання невідбутої частини покарання та винести уточнюючу ухвалу.

У судове засідання строни не з*явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження, роз*яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов*язки, передбачені ст.76 КК України.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень в дохід держави.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 було вчинено наступні злочини: 13.12.2016 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно (ч.2 ст.185 КК України), у грудні 2016 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту (ч.1 ст.309 КК України), 27.01.2017 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно (ч.2 ст.186 КК України).

Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_3 було вчинено злочини у період іспитового строку, визначено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Як зазначено вище, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

За сукупністю вироків відповідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 (яким було призначено ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі) та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2016 вирішено виконувати самостійно.

При цьому, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 залишено без змін.

Тому, суд приходить до висновку, що вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2017 є зрозумілим та додатковому роз*ясненню не підлягає.

Керуючись ст.380 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви заяву виконуючого обов*язки начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) про уточнення вироку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1