Справа № 161/7327/19 Провадження № 11-сс/802/335/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого другого СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2019 повернуто скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого другого СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань,розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 11.04.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 19.12.2018 за ч.1 ст.364 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скаржником оскаржується постанова слідчого другого СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,у зв`язку з чим подана скарга не підлягає розгляду у Луцькому міськрайонному суді Волинської області.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник оспорює її з мотивів незаконності. Зазначає, що слідчим суддею не дотримано вимог ч.4 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», відповідно до якої визначено територіальні управління Державного бюро розслідувань. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив скасувати рішення слідчого судді, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчим є службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Положеннями ч.4 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено територіальні управління Державного бюро розслідувань.
Пунктом 1 ч.4 вказаної статті регламентовано, що територіальне управління, розташоване у місті Львові, поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей КПК щодо територіальної та інстанційної підсудності.
На думку апеляційного суду, оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий розгляд за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України), тому з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо). У таких випадках не можна керуватися положенням ч.1 ст.32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (п.п.20-22 ч.1 ст.3, ст.30, ст.31 КПК ), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Зі змісту скарги, поданої слідчому судді, вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує рішення слідчого другого СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань,розташованого у м. Львові,що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Доводи апелянта про незаконність винесення слідчим суддею ухвали про повернення його скарги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.
Так, приписами п.2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора по суті регламентований положеннями ст.306 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що у даному випадку слідчий суддя, не розглядаючи скаргу ОСОБА_6 по суті, з дотриманням положень ч.2 ст.304 КПК України, правильно прийняв рішення про повернення його скарги.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 303, 405, 407, 422
КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого другого СВ СУ ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді