ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 11-кп/819/ 489/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року травня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» та Голови міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого: - 04.06.2004 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185, ст. 75 КК України до 01 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

- 27.04.2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.07.2005 змінено, перекваліфіковано ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст.190 КК України.

- 28.12.2005 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 9, ч.4 ст. 70 КК України до 02 років 04 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково.

- 13.11.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі.

- 10.07.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 01 року 03 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі Закону України «Про амністію».

- 07.02.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 119 ч.1 ст. 70 КК України до 07 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково.

Засудженого за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України у виді 04 років 03 місяців позбавлення волі та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70,ст. 71 КК України у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням змін, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.08.2015 року по 11.10.2015 року та з 27.01.2016 по 28.07.2016 року з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням попереднього ув`язнення. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України м. Києва від 10.11.2016 року є засудженим за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі. Початок строку: 06.08.2015 року, кінець строку: 30.11.2019 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить умовно достроково звільнити його від відбування покарання. Свої доводи мотивує тим, що він має заохочення, тривалий час перебуває на Дільниці соціальної реабілітації, працює на контра ганському об`єкті. Вважає, що своєю поведінкою та становленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляцію та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.08.2015 року. Засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України у виді 04 років 03 місяців позбавлення волі та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70,ст. 71 КК України у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням змін, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.08.2015 року по 11.10.2015 року та з 27.01.2016 по 28.07.2016 року з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням попереднього ув`язнення. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України м. Києва від 10.11.2016 року є засудженим за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі. В ДУ «Північна виправна колонія №90» відбуває покарання з 28.11.2016 року.
З характеристики засудженого вбачається, що за час відбування покарання у СІЗО м.Миколаєва зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ «Ольшанська виправна колонія №53» 1 раз притягався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ «Снігурівська виправна колонія №5» до дисциплінарної відповідальності притягався 1 раз, за що мав стягнення, яке погашено, адміністрацією не заохочувався. Адміністрацією ДУ «Північна виправна колонія №90» він фактично характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, за що має одне стягнення, зняте у встановленому законом порядку, адміністрацією установи заохочувався чотири рази, працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті. До представників адміністрації установи тактовний і ввічливий. На заходи виховного впливу реагує (а.с.2-9).
Так судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_7 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні тяжкі злочини, раніше звільнявся на підставі закону України про амністію та неодноразово умовно-достроково від відбування покарання, однак позитивних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та дав належну оцінку матеріалам провадження, та обґрунтовано вважав, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення,а тому ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2