Справа № 128/5837/14-к
Провадження №11-кп/801/901/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000965 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2019, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,

-ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;
-ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 21.07.2014.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 21.07.2014 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за виключенням періоду, з моменту винесення ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11.12.2015 до моменту винесення ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 09.11.2016. Даний період з 11.12.2015 по 09.11.2016 зараховано ОСОБА_8 в строк відбування з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та цивільного позову.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 20.07.2014 року близько 18:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . На ґрунті тривалих неприязних відносин та довгострокових конфліктів, ОСОБА_8 розпочав сварку зі своїми сусідами - ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_11 .
Під час зазначеної сварки ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи заподіяти смерть двом особам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , пішов до свого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та взяв предмет, за зовнішніми ознаками схожий на пристрій для відстрілу гумових куль. Після цього ОСОБА_8 повернувся до вищезазначеного домогосподарства потерпілих та, реалізовуючи свій умисел, направлений на заподіяння смерті двом особам, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на відстані близько одного метра від ОСОБА_10 , прицілився в голову останнього та умисно здійснив декілька пострілів із вищевказаної зброї. В результаті цього потерпілий впав на землю. Одразу після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись на відстані менше одного метра від ОСОБА_11 , прицілився в голову останньої та умисно здійснив один постріл із вищевказаної зброї.
В подальшому ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник. Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя двох осіб - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, та смерть потерпілих не настала.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1641 від 13.11.2014 року, в ОСОБА_10 внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: травма лівого ока травматичне розчавлення (вогнепальне поранення) лівого ока з пошкодженням верхньої стінки гайморової пазухи за наявністю стороннього тіла у ній (резинова куля); забійна рана з відривом нижньої повіки з розривом нижнього слізного канальця. 21.07.2014 року ОСОБА_10 була проведена операція енуклеація (видалення) лівого очного яблука, що стоїть в причинному зв`язку з названою вище травмою. Вказана травма лівого ока у ОСОБА_10 не являлась небезпечною для життя в момент спричинення, і не супроводжувалась загрозливими для життя явищами, належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки призвела до стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину. Вказана травма лівого ока у ОСОБА_10 могла виникнути від дії травматичної зброї (пострілу «гумовими кулями»).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1177 від 25.07.2014 року, в ОСОБА_11 , внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , виявлено тілесне ушкодження у виді рани на голові, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час незаконно придбав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, яку перероблено саморобним способом з (сигнально-шумового) стартового пістолету.
Усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, розуміючи, що придбана ним зброя є вогнепальною, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, одразу після її придбання ОСОБА_8 , в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, без передбаченого законом дозволу, зберігав вказану вогнепальну зброю у своєму будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до вилучення цієї зброї 22.07.2014 року.
Згідно висновку експерта № 344-Б від 20.08.2014 року, пістолет, який був вилучений 22.07.2014 року в ході слідчого експерименту у ОСОБА_8 , є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю. Він перероблений саморобним способом з (сигнально-шумового) стартового пістолету моделі «ZORAKI-MOD. 914» НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини, шляхом видалення перетинки (заглушки) з каналу ствола. Конструкція пістолета дозволяє проводити постріли пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., які споряджені гумовими кулями, газовими пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., шумовими пістолетними патронами калібру 9 мм, дробовими пістолетними патронами калібру 9 мм, а також способом роздільного спорядження (шумовий патрон калібру 9 мм Р.А. в патроннику та підкаліберний снаряд в стволі). Конструкція пістолета не дозволяє проводити постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін в конструкції пістолета або патронів.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України відсутність події злочину в діях ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України.
А щодо засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України то у нього не було умислу на заподіяння смерті потерпілим.
Крім того, мала місце неповнота судового розгляду, оскільки судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката про повторний допит експерта-балістика ОСОБА_12 повторний виклик експерта-балістика міг би істотно вплинути на висновки суду.
Також, висновки суду про те, що ОСОБА_8 стріляв у потерпілого з близької відставні кілька разів з одного місця не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки виявлені та вилучені гільзи та патрони на місці події знаходились на значній відставні один від одного.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли через необережність ОСОБА_8 та не є смертельними, що підтвердив експерт.
Крім того, суд не врахував положення ч. 2 ст. 72 КК України та не врахував строк перебування під вартою з 09.11.2016 дня скасування вироку Вищим спеціалізованим судом до дня проголошення вироку 23.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити Брунецького за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, за ч. 1 ст. 263 КК України на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Врешті вирок залишити без зміни.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, адвоката, в інтересах ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, та ОСОБА_8 , який також просив суд задовольнити апеляційну скаргу адвоката, прокурора та представника потерпілих, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги адвоката та просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката та прокурора слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та вірного визначення юридично-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, доводи адвоката про те, що ОСОБА_8 не бажав вбивати потерпілих, хотів їх лише налякати, а також те, що з пістолета з гумовими кулями вбити неможливо, є лише припущеннями і нічим не підтверджуються і спростовуються матеріалами справи.

Так, експерт ОСОБА_12 суду пояснив, що ним проводилась судово - балістична експертиза (висновок експерта № 344 - Б від 20.08.2014 року) та, що такими патронами, які були надані в розпорядження експерта, можна заподіяти смертельне тілесне ушкодження в залежності від того, куди потрапить куля.

Згідно обстеження, 24.07.2014 у потерпілої були виявлені в лобній ділянці зліва дугоподібної рана, з нерівними краями, загостреними кінцями, краї рани. зведені за допомогою хірургічних швів, розмірами 3,0 х 0,2 см, вкрита червоною кірочкою, вище рівня неушкодженої шкіри. По локалізації тілесних ушкоджень це могла бути гумова куля, але випущена не в упор. Щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ( висновок даної експертизи № 1641 від 13.11.2014 року), то потерпілому під час стаціонарного лікування в очному відділенні ВОКЛ ім. м Пирогова була проведена операція енуклеація (видалення) лівого очного яблука., що стоїть в причинному зв`язку з травмою лівого ока - «Травматичне розчавлення (вогнепальне поранення) лівого ока з пошкодженням верхньої стінки гайморової пазухи за наявністю стороннього тіла в ній (резинова куля); забійна рана з відривом нижньої повіки та розривом нижнього слізного канальця». За механізмом утворення дана травма не суперечить обставинам, викладеним в протоколі допиту ОСОБА_8 від 21.07.2014 року, і могла виникнути від дії травматичної зброї - пострілу гумовими кулями.

Вказані показання експертів допитаних в порядку визначеним КПК України ,повністю узгоджуються між собою, тому підстав для повторного допиту експерта ОСОБА_12 не було.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в нього не було умислу на позбавлення життя подружжя ОСОБА_13 суд вірно оцінив критично та визнав його як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та можливістю уникнення відповідальності за фактично скоєний злочин.

На переконання Суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд першої вірно врахував спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень тілесних ушкоджень, попередню поведінку винного і потерпілих, їх взаємовідносини. Так, обвинувачений ОСОБА_8 сам не заперечує того, що дійсно говорив, що повбиває подружжя ОСОБА_13 і вони до ранку не доживуть; знаряддя злочину - перероблений пістолет турецького виробництва, який до вчинення пострілів, в минулому, змащувався маслом обвинуваченим, був в робочому стані, технічні характеристики даної вогнепальної зброї, визначені судово - балістичною експертизою; пояснення експерта ОСОБА_12 про те, що даними патронами можна було заподіяти смертельне тілесне ушкодження в залежності від того, куди потрапить куля; характер і локалізацію поранень, тілесних ушкоджень, які отримали потерпілі згідно висновків судово - медичної експертизи; приціл обвинуваченого при пострілах в життєво важливі частини тіла людини - голову; а також попередню поведінку ОСОБА_8 і потерпілих ОСОБА_13 , які свідчать про неприязні відносини між ними. Неприязні відносини між обвинуваченими та потерпілими підтвердили як сам обвинувачений та потерпілі, так і свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Поведінка ОСОБА_8 ,а саме залишення місця події та позбавлення від знаряддя злочину пістолета, також вказує на умисел на позбавлення життя подружжя ОСОБА_13 та бажання приховати сліди злочину.

На думку Суду, суд першої інстанції вірно врахував те ,що суб`єктивне ставлення ОСОБА_8 виразилось в бажанні настання смерті одночасно двом потерпілим. За умислом обвинуваченого, спрямованого на позбавлення життя потерпіли , шляхом пострілу в вогнепальної зброї в голови, він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, бачив наслідки поранень закривавлені голови та обличчя обох потерпілих, сів в автомобіль та поїхав з місця події , викинув пістолет з якого стріляв. Однак , даний злочин не був доведений до кінця, тобто є незакінченим, так як відсутній наслідок вбивства настання незворотної смерті потерпілих по причині незалежній від дій та волі обвинуваченого (локалізація тілесних ушкоджень, своєчасне надання медичної допомоги потерпілим ,недосконале вміння обвинуваченого користуватись зброєю та її технічні характеристики з огляду на реконструкцію пістолета).
Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їй віру юридично-правову оцінку. Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому через його м`якість.
Що стосується призначеного покарання засудженому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що засуджений раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання , перебуває на обліку у ВОНД «Соціотерапія» з 01.02.1999 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, думку потерпілих про обрання міри покарання обвинуваченому згідно закону, а також обставини, які обтяжують покарання, до яких відніс вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшують обставин.
Крім того, суд враховує і поведінку засудженого після вчинення злочину він вину визнав частково, після вчинення злочину залишив місця події та викинув знаряддя злочину пістолет, пояснюючи у своїй апеляційній скарзі, що місце злочину не залишав, а лише повіз свого гостя на автобус, хоча у судовому засіданні визнавав, що пістолет викинув біля свого городу.
На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 ,як особи ,що представляє підвищену суспільну небезпеку , лише за умови ізоляції його від суспільства, як особи .
Що стосується ст. 72 КК України, то ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 21.07.2014 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому апеляційна скарга адвоката є безпідставною.
За вказаних обставин підстав для скасування вироку суду - немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2019 щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, , а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом