Справа № 308/2343/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
10.06.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/4806/394/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2018.

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання повернуто прокуророві обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою для повернення обвинувального акта прокуророві в оскарженій ухвалі суду зазначено те, що він, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, не містить відомостей про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , що, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.91 та ч.1 ст. 92 цього Кодексу, є обставинами, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні слідчим і прокурором. Натомість обвинувальний акт містить відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання іншого підозрюваного, ОСОБА_10 , якого цей обвинувальний акт не стосується.

Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Визнає, що в ньому дійсно викладенні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання підозрюваного, однак помилково зазначені анкетні дані іншої особи ОСОБА_10 . Суд, на його думку, не врахував, що оскільки обвинувальний акт складено щодо ОСОБА_6 , то і вся інформація, зафіксована в ньому стосується даної особи, а отже має місце технічна описка. А оскільки обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_6 в ході розслідування не встановлено, відомості про це, що відповідають дійсності і в повній мірі стосуються саме ОСОБА_6 . Вважає, що технічна описка не є підставою для повернення обвинувального акта, не перешкоджає нормальному судовому розгляду кримінального провадження, винесенню обґрунтованого та законного рішення. Просить ухвалу скасувати і повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на її підтримання, заперечення проти неї обвинуваченого і захисника, провів судові дебати, перевірив обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговорив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною третьою статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, окрім іншого, має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно з ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України, мають міститися в обвинувальному акті.
Відповідно до п.6 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цим приписам обвинувальний акт не відповідає: обвинувальний акт не містить відомостей про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 . Натомість в обвинувальному акті зазначено про відсутність відомостей про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання іншої особи ОСОБА_10 , що, на відміну від думки прокурора, не може означати відсутності таких відомостей і щодо ОСОБА_6 .

Більше того, така невідповідність однієї частини обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України залишає сумніви щодо відповідності цим вимогам і будь-якої іншої його частини (або частин.)

Відповідно до ст. 314 КПК України перевірка відповідності обвинувального акта вимогам цього Кодексу і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. В разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд в підготовчому засіданні має прийняти рішення про повернення його прокурору.

Обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого стосуються обсягу та межі обвинувачення, підлягають обов`язковому доказуванню в кримінальному провадженні згідно приписів ст. 91 КПК України, і, відповідно до ст. 65 КК України, мають враховуватися при призначенні покарання. Формулювання, які не дозволяють однозначно визначитись у питанні про наявність чи відсутність таких обставин, дезорієнтують сторону захисту, ставлять її в нерівні умови з стороною обвинувачення, перешкоджають судовому розгляду кримінального провадження та винесенню обґрунтованого та законного рішення.

Повна невідповідність прізвища, імені і по батькові обвинуваченого при викладенні частини обвинувального акту окремо передбаченої у п.6 ч.2 ст. 291 КПК України виключає можливість врахування доводів прокурора як про технічну описку так і про необхідність поширення всього змісту обвинувального акту тільки на ОСОБА_6 , оскільки весь обсяг кримінального провадження, в силу припису абзацу другого пункту четвертого частини четвертої цієї статті, суду на даній стадії кримінального провадження не відомий, а така невідповідність не дозволяє чітко та однозначно визначитися в обсязі та межах обвинувачення, кількості та особах обвинувачених.

Безпідставним є й посилання прокурора на постанову Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №653/301/16-к, оскільки у викладеному в цій постанові випадку дійсно мала місце технічна описка в даті Указу Президента «Про часткову мобілізацію», яка не впливала на визначення у колі обставин, які підлягали обов`язковому доказуванню і стосувались суті, обсягу обвинувачення особи в ухиленні від призову за мобілізацією. Позиція Верховного Суду у справі №5-328кс16 від 24.11.2016, на яку також посилається прокурор в апеляційній скарзі, стосується застосування п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а в даному випадку йдеться про порушення п.6 ч.2 ст. 291 КПК України.

Вказані судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону унеможливлювали прийняття ним у підготовчому судовому засіданні будь-якого іншого рішення з числа передбачених частиною 3 ст. 314 КПК України.

Окрім цього, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на те, що поняття фактичних обставин кримінального правопорушення та поняття формулювання обвинувачення, про які йдеться в п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, не є тотожними: щодо викладу кожного з них в обвинувальному акті вказана норма процесуального закону містить окрему вимогу не випадково. Між тим в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 вони дослівно відтворюють одне одного. Таке становище обмежує обвинуваченого в передбаченому ч.3 ст. 42 КПК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод праві бути детально поiнформованим зрозумiлою для нього мовою про характер обвинувачення проти нього, ефективно обстоювати свої законні інтереси, стороні обвинувачення можливість доводити свою версію обвинувачення і, за певних обставин змушує суд встановлювати і оцінювати обставини, які в обвинувальному акті не викладені.

За таких умов судовий розгляд кримінального провадження таїть у собі порушення засад законності, змагальності сторін, презумпції невинуватості, диспозитивності, перешкоджає суду розглянути його неупереджено, правильно застосувати закон про кримінальну відповідальність, ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2018, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокуророві, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: