КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_3,

суддів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

секретаря - ОСОБА_6,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

захисників - ОСОБА_9,

ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001587 від 25.07.2019 року за апеляційною скаргою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Харкова, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001587 від 25.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України.

01 липня 2019 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 за ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України.

У зв'язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_1 зазначене повідомлення про підозру відповідно до вимог ч.1 ст.278, ст.ст.111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а також вручено особисто батьку ОСОБА_1 для передання ОСОБА_1 за останнім відомим місцем його проживання.

02 липня 2019 року прокурором в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1

22 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_1

26 липня 2019 заступником Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001587 від 25.07.2019 року, яке виділено з кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року, доручено слідчим Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України.

09 вересня 2019 року прокурором в рамках кримінального провадження №0001587 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_1 у міжнародний розшук.

10 вересня 2019 прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м.Києва із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, мотивуючи клопотання тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_1 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення вважають неможливим застосування більш м'якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 відмовлено. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на ті обставини, що кримінальне провадження, в рамках якого подано дане клопотання, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року, та Генеральна прокуратура України на даний час не наділена повноваженнями здійснювати досудове розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді старший групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор відділу Генеральної прокуратури України - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що доводячи перед судом необхідність обрання до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення виходила з того, що такий запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю кримінального правопорушення, соціального статусу підозрюваного, його роллю під час вчинення злочину та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, проте всупереч п.2 ч.1 ст.194 КПК України судом не прийнято до уваги вказані доводи. Крім того, вважає невірним трактування слідчим суддею неможливість здійснення досудового розслідування кримінального провадження Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України, оскільки 26.07.2019 року постановою заступника Генерального прокурора здійснення досудового розслідування доручено слідчим Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України і вказана постанова не була оскаржена. Також звертає увагу, що 25.07.2019 року кримінальне провадження №0001587 було не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а виділено з кримінального провадження №0002973, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2014 року, тобто слідчі Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0001587 у відповідності до Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» та з дотриманням вимог КПК України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.09.2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 19 179 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що складає 38 492 253,00 гривень, з покладенням обов'язків, передбачених ст.194 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_11 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 10 вересня 2019 року, без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу;

- захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002973 від 08.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.2 ст.364 КК України.

01 липня 2019 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 за ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України.

02 липня 2019 року прокурором в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1, оскільки останній не з'являється без поважних причин на виклики прокурора.

25 липня 2019 року з кримінального провадження №0002973 виділено матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0001587 від 25.07.2019 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.190 КК України.

09 вересня 2019 року постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України від у кримінальному провадженні №0001587 оголошено у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 відмовлено. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на ті обставини, що кримінальне провадження, в рамках якого подано дане клопотання, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року, та Генеральна прокуратура України на даний час не наділена повноваженнями здійснювати досудове розслідування.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, визначено, що законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри, складеної в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року, про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, та зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_1 При цьому, вважає, що ОСОБА_1 достовірно відомо про свій процесуальний статус підозрюваного та оголошення в розшук, оскільки захисник ОСОБА_11 21.08.2019 року та 22.08.2019 року ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0001587 від 25.07.2019 року. Проте ОСОБА_1 продовжує переховуватися від органів досудового розслідування за межами території України.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст.278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст.279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або заміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов'язані виконати дії передбачені ст.278 цього Кодексу.

Порядок вручення повідомлення передбачено ст.135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Крім того, Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому, в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15.07.1982 року).

Більш того, Європейським судом з прав людини як висунення обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у праві «Вемгоф проти Німеччини» від 27.06.1968 року), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії» від 27.06.1968 року), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінгайзен проти Австрії» від 16.07.1971 рооку).

Вищевказані вимоги органом досудового розслідування не дотримано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.07.2019 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0002973 від 08.11.2014 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 за ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України.

Згідно вказаних в повідомленні про підозру від 01.07.2019 року анкетних даних ОСОБА_1, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Дані про фактичну адресу проживання ОСОБА_1 у повідомленні про підозру відсутні.

На підтвердження вручення поштового відправлення прокурором долучено до клопотання копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого цей документ отримано батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Проте, відповідно до копії нотаріальної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_1 у лютому 2014 року разом зі своєю сім'єю виїхав за межі території України та за адресою: АДРЕСА_1, з того часу не проживає (т.1 а.с. 216).

Крім того, факт виїзду ОСОБА_1 за кордон також підтверджується листом СБ України №14/1/15-2128 від 17.03.2017 року, яким повідомлено слідчому в ОВС п'ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_12, що ОСОБА_1 22.02.2014 року виїхав з території України та на даний час проживає на території Російської Федерації в м. Москва.

Разом з цим, незважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 з 2014 року перебуває за межами України, матеріали клопотання не містять доказів вжиття органами досудового розслідування заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про підозру.

Крім того, колегія суддів вважає, що прокурором у клопотанні не доведено оголошення ОСОБА_1 у міжнародний розшук, та, відповідно, наявність підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за його відсутності.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м'який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За правилами ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з'являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п.3 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 року, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про оголошення розшуку здійснюється протягом 24 годин з моменту винесення прокурором або слідчим відповідної постанови.

Колегією суддів встановлено, що матеріали судового провадження не містять даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про оголошення ОСОБА_1 у міжнародний розшук, в рамках кримінального провадження №0001587.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 54/1858 від 26.02.1997 року затверджено Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів (надалі - Інструкція).

Як зазначено в п.1.1, дана інструкція визначає порядок використання правоохоронними органами України можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні (надалі - НЦБ) для співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу та правоохоронними органами зарубіжних держав під час здійснення діяльності, пов`язаної із попередженням, розкриттям та розслідуванням злочинів, які мають транснаціональний характер або виходять за межі України.

Згідно пп.1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 п. 1.3 Інструкції, підрозділом, на який безпосередньо покладається організація виконання функцій Міністерства внутрішніх справ України як Національного центрального бюро Інтерполу, є робочий апарат Укрбюро Інтерполу. Національне центральне бюро Інтерполу в Україні забезпечує співробітництво правоохоронних органів України та зарубіжних країн як у цілому, так і в окремих напрямках боротьби із злочинністю і надає можливості для: підготовки та надсилання ініціативних запитів за кордон; підготовки та надсилання відповідей на запити зарубіжних правоохоронних органів; обміну оперативно-розшуковою, оперативно-довідковою та криміналістичною інформацією про підготовку і вчинення злочинів та причетних до них осіб, а також архівною та, в окремих випадках, процесуальною інформацією.

Відповідно до п.1.8 Інструкції, запити до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні надсилаються, як правило, через підрозділи Укрбюро Інтерполу в головних управліннях МВС України в Криму, м. Києві та Київській області, управліннях МВС України в областях та м. Севастополі.

Згідно пп.4.3.1 п. 4.3 Інструкції, міжнародному розшукові з ініціативи правоохоронних органів України підлягають особи, які виїхали за межі України і ухиляються від кримінальної відповідальності та відбуття покарання за злочини, за які згідно з чинним законодавством або судовим вироком, що набув законної сили, передбачене (призначене) покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше шести місяців.

Відповідно до п.п.4.4, 4.6, 4.7 Інструкції, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні.

У запиті повинна бути викладена повна та об'єктивна інформація про події, факти на розшукуваних осіб, а саме: номер кримінальної справи, ким та коли вона порушена, прізвище слідчого, який провадить розслідування, його контактний телефон; номер, дата заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук», прізвище та контактний телефон працівника,

який здійснює провадження у справі; обставини вчиненого злочину (злочинів) - місце, час, спосіб, юридична кваліфікація діянь, інші причетні до злочинів особи, тощо.

Пункт 4.5. Інструкції мітить перелік додаткових відомостей, які повинні бути зазначені у запиті щодо розшуку підозрюваної, обвинуваченої або засудженої особи, яка переховується за кордоном.

Національне центральне бюро Інтерполу в Україні вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в Ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.

Про здійснений запит Національне центральне бюро Інтерполу в Україні письмово інформує ініціатора, який після цього зобов'язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Відповідно до пп.1.6.2 п.1.6 Інструкції, запити та інші документи виконуються лише у друкованому вигляді, підписуються керівниками органу, для органів прокуратури - від прокурора району (прирівняних до нього прокурорів), їх заступників і вище.

Разом з цим, матеріали клопотання не містять, та прокурором не надано даних на підтвердження звернення ним із відповідним запитом до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у порядку, передбаченому пп.1.6.2 п.1.6, п.4.4 Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів.

Факт винесення постанови від 09.09.2019 року про оголошення ОСОБА_1 в міжнародний розшук не є підтвердженням оголошення особи в міжнародний розшук, оскільки матеріали клопотання не містять, та прокурором, на якого покладено обов'язок доведення факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, під час апеляційного розгляду не надано доказів на підтвердження дотримання органом досудового розслідування встановленої законом процедури оголошення ОСОБА_1 у міжнародний розшук.

Разом з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновку суду першої інстанції про те, що Генеральна прокуратура України на даний час не наділена повноваженнями здійснювати досудове розслідування, з огляду на ті обставини, що 26.07.2019 року постановою заступника Генерального прокурора здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001587 доручено слідчим Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України. При цьому, згідно ч.5 ст.218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Наведені обставини вказують про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України - ОСОБА_8, частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу Генеральної прокуратури України - ОСОБА_8, задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5