справа № 710/379/18
провадження № 1-кп/691/230/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2

ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 07.02.2018 року, близько 01.30 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через паркан, незаконно проник на подвір`я ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , де, витягнувши віконну раму, проник до гаражу, звідки таємно викрав електродвигун марки «TPIFASE TIPO 1135/в» виробництва Італії, вартістю 1300 гривень, електродвигун виробництва СРСР типу ANP 71С2 Шукл 4, вартістю 1100 гривень, зварювальний апарат кустарного виробництва, вартістю 1300 гривень, компресор кустарного виробництва, вартістю 1500 гривень, котушку з міді вагою 2 кг, вартістю 140 гривень за 1 кг, на загальну суму 280 гривень, та металеву трубу з грузом вагою 2 кг, вартістю 6 гривень за 1 кг, на загальну суму 12 гривень, які виніс із гаражу та перекинув через огорожу, зникнувши з місця події. Всього таємно викрав майна ОСОБА_6 на загальну суму 5492 гривні.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Тобто, ОСОБА_5 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, тому суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Керуючись вище наведеним, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у межах установлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем, згідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_5 вину у скоєному визнав, спричинену матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого, щиро кається, його характеристику, те, що він будучи раніше засудженим вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 16.06.2017 року за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненим від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, буде призначення покарання за скоєний злочин у виді реального позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, а саме: електродвигун марки «TPIFASE TIPO 1135/в», електродвигун виробництва СРСР типу ANP 71С2 Шукл 4, зварювальний апарат кустарного виробництва, компресор кустарного виробництва, котушку з міді та металеву трубу з грузом, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне повернути останній за належністю.

Цивільний позов не заявлявся.

До набрання вироком законної сили, залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання, яке було призначене за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 16.06.2017 року за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, і остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 17.09.2019 року, зарахувавши у цей термін строк перебування під вартою з 21.11.2018 року по 17.09.2019 року.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, а саме: електродвигун марки «TPIFASE TIPO 1135/в», електродвигун виробництва СРСР типу ANP 71С2 Шукл 4, зварювальний апарат кустарного виробництва, компресор кустарного виробництва, котушку з міді та металеву трубу з грузом, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , повернути останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1