Провадження №1-кп/463/620/19
У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2019 року Личаківський районний суд міста Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000829 від 22.11.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого доцентом у ЛНМУ ім. Д. Галицького, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у тому, що він у відповідності до наказу від 05.09.2005 № 185-к, та наказу від 31.12.2013 № 196-к, перебуваючи на посаді лікаря-рентгенолога рентгенологічного відділення Львівської обласної клінічної лікарні (надалі ЛОКЛ), вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості щодо наявності ознак професійного захворювання.
Так, лікар-рентгенолог ЛОКЛ ОСОБА_4 , усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій, розуміючи те, що він не є уповноваженою особою для складання офіційних документів, вніс неправдиві відомості в медичні картки стаціонарних хворих, зробивши відповідні записи в описи рентгенограм, ознаки яких не є типовими для пневмоконіозу згідно класифікації пневмоконіозів (нова редакція міжнародної організації праці 2000 року), згідно загальноприйнятої рентгенологічної класифікації пневмоконіозів.
Зокрема, лікар-рентгенолог ЛОКЛ ОСОБА_4 , 26.05.2014 року, перебуваючи в службовому кабінеті приміщення ЛОКЛ, за юридичною адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 7, у невстановлений слідством час, при аналізі оглядової рентгенограми ОГК № 592 від 19.05.2014 та спіральної комп`ютерної томографії №24679 від 26.05.1014, зробив запис у медичну карту хворого ОСОБА_5 та вніс завідомо неправдиві відомості, а саме зробив наступний запис від 26.05.2014: розширені міжреберні проміжки, консолідований перелом IХ ребра по l. aхillaris posterior. Підвищена прозорість легеневих полів. Легеневий рисунок посилений, збагачений, деформований за рахунок перібронхіальних, та інтерстиціальних змін. З обох боків бронхіоли ущільнені, ущільнена легенева тканина (симптом «матового скла»). Корені ущільнені тяжисті. Справа на рівні VI ребра підкреслена тінь міжчасткової плеври. Склепіння діафрагми сплющені, чітко контуровані. Дрібні дисеміновані вогнища обох легень (потребує консультації фтизіопульмонолога).
В подальшому, комісією на підставі зазначених описів, із внесеними до таких завідомо неправдивими відомостями, встановлено діагноз ОСОБА_5 , 1958 року народження - профзахворювання «Антракосилікоз І ст.інтерстиційна форма 1/1, s/s, емфізема легень, ЛН ІІ ст. Хронічне компенсоване легеневе серце. Захворювання професійне встановлене вперше».
Водночас, у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 222, проведеної в період з 29.12.2017 по 29.01.2018 при пневмоконіозах відбуваються незворотні (морфологічні) зміни в легеневій тканині, тому встановлений ОСОБА_5 діагноз «пневмоконіозу» рентгенологічно не підтведжується та був встановлений на підставі описів рентгенограм, які містять неправдиві відомості щодо наявності ознак зазначеного захворювання. Таким чином, встановлений 29.05.2014 ОСОБА_5 діагноз профзахворювання «Антракосилікоз І ст.інтерстиційна форма 1/1, s/s, емфізема легень, ЛН ІІ ст. Хронічне компенсоване легеневе серце. Захворювання професійне встановлене вперше», на момент його встановлення, а також під час проведення експертизи не підтверджується і не міг мати зворотного розвитку.
Внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних медичних документів ОСОБА_5 щодо відповідності ознак захворювання професійного характеру стало підставою для винесення відповідного висновку комісією та в подальшому призвело до нарахування одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових виплат.
Крім того, лікар-рентгенолог ЛОКЛ ОСОБА_4 , 26.05.2014 року, перебуваючи в службовому кабінеті приміщення ЛОКЛ, за юридичною адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 7, у невстановлений слідством час, при аналізі оглядової рентгенограми ОГК № 522 від 05.05.2014р. та СКТ відповідно №24677 від 26.05.2014р. зробив запис у медичну карту хворого ОСОБА_6 , та повторно вніс завідомо неправдиві відомості, а саме зробив наступний запис від 26.05.2014: візуалізується надлишкова повітряність легеневих полів. Легеневий рисунок посилений, збагачений, деформований за рахунок перібронхіальних та інтерстиціальних змін, з наявністю вузликових формувань до 4.0мм. розміщених медіобазально, субплеврально. Корені ущільнені тяжисті. Серце звичайної конфігурації з атеросклеротичними ураженнями вінцевих судин а також грудного відділу аорти. Склепіння діафрагми спющені на рівні VII ребер, чітко контуровані. Остеохондроз та деформуючий спондилоартроз грудного відділу хребта. Рентген заключення: пневмоконіоз 1/1, p/q, em.
В подальшому, комісією на підставі зазначених описів, із внесеними до таких завідомо неправдивими відомостями, встановлено діагноз ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : «Пневмоконіоз І ст., вузликова форма, 1/1, p/g. Емфізема легень, ЛН І-ІІ ст. Пізній прояв. Захворювання професійне, встановлене вперше».
Водночас, у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 164, проведеної в період з 20.10.2017 по 17.11.2017, при пневмоконіозах відбуваються незворотні (морфологічні) зміни в легеневій тканині, тому встановлений ОСОБА_6 діагноз «пневмоконіозу» рентгенологічно не підтведжується та був встановлений на підставі описів рентгенограм, які містять неправдиві відомості щодо наявності ознак зазначеного захворювання. Таким чином, встановлений 29.05.2014 ОСОБА_6 , діагноз профзахворювання «Пневмоконіоз І ст., вузликова форма, 1/1, p/g. Емфізема легень, ЛН І-ІІ ст. Пізній прояв. Захворювання професійне, встановлене вперше», на момент його встановлення, а також під час проведення експертизи не підтверджується і не міг мати зворотного розвитку.
Внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних медичних документів ОСОБА_6 щодо відповідності ознак захворювання професійного характеру стало підставою для винесення відповідного висновку комісією та в подальшому призвело до нарахування одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових виплат.
Крім того, лікар-рентгенолог ЛОКЛ ОСОБА_4 , 01.07.2014 року, перебуваючи в службовому кабінеті приміщення ЛОКЛ, за юридичною адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 7, у невстановлений слідством час, при аналізі оглядової рентгенограм ОГК № 778 від 23.06.2014р. та СКТ № 25531 від 01.07.1014р., зробив запис у медичну карту хворого ОСОБА_7 , та повторно вніс завідомо неправдиві відомості, а саме зробив наступний запис від 01.07.2014: візуалізується розширення міжреберних проміжків. Підвищена прозорість легеневих полів. Легеневий рисунок посилений, збагачений, деформований за рахунок перібронхіальних, пневмосклеротичних та інтерстиціальних змін, з шириною 3.0-6.0мм. у середніх та нижніх відділах легень субплеврально. Корені ущільнені тяжисті. Склепіння діафрагми чітко контуровані на рівні VI ребер, помірно сплющені, їх синуси вільні. Серце та аорта в межах вікової норми. Рентген заключення: пневмоконіоз 1/1, t/u, em.
В подальшому, комісією на підставі зазначених описів, із внесеними до таких завідомо неправдивими відомостями, встановлено діагноз ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : «Антракосилікоз» І ст., інтерстиційна форма, 1/1, t/t, бронхіт, емфізема легень. ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ступеню)».
Водночас, у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 220, проведеної в період з 29.12.2017 по 29.01.2018, при пневмоконіозах відбуваються незворотні (морфологічні) зміни в легеневій тканині, тому встановлений ОСОБА_7 діагноз «пневмоконіозу» (антрасилікозу) рентгенологічно не підтведжується та був встановлений на підставі описів рентгенограм, які містять неправдиві відомості щодо наявності ознак зазначеного захворювання. Таким чином, встановлений 10.07.2014 ОСОБА_7 , діагноз профзахворювання «Антракосилікоз» І ст., інтерстиційна форма, 1/1, t/t, бронхіт, емфізема легень. ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ступеню)», на момент його встановлення, а також під час проведення експертизи не підтверджується і не міг мати зворотного розвитку.
Внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних медичних документів ОСОБА_7 щодо відповідності ознак захворювання професійного характеру стало підставою для винесення відповідного висновку комісією та в подальшому призвело до нарахування одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових виплат.
Крім того, лікар-рентгенолог ЛОКЛ ОСОБА_4 , 06.08.2014 року, перебуваючи в службовому кабінеті приміщення ЛОКЛ, за юридичною адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 7, у невстановлений слідством час, при аналізі оглядової рентгенограм ОГК ОГК №894 від 16.07.2014 та СКТ № 26029 від 21.07.1014р. зробив запис у медичну карту хворого ОСОБА_8 , та повторно вніс завідомо неправдиві відомості, а саме зробив наступний запис від 06.08.2014року: візуалізується дещо деформована діскоподібна форма грудної клітки, розширення міжреберних проміжків. Підвищена прозорість легеневих полів. На цьому тлі посилений, збагачений і деформований легеневий рисунок за рахунок перібронхіальних та інтерстиціальних змін, з наявністю лінійних неправильної форми патологічних тіней шириною 1.5-2мм. у середніх та нижніх легеневих полях. Корені ущільнені тяжисті, фіброзно змінені. Склепіння діафрагми чітко контуровані, праве роздвоєне за рахунок плевро-діафрагмальних злук. Серце та аорта в межах вікової норми. Рентген заключення: пневмоконіоз 1/1, s/t, em, id.
В подальшому, комісією на підставі зазначених описів, із внесеними до таких завідомо неправдивими відомостями, встановлено діагноз ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : «Пневмоконіоз І ст., інтерстиційна форма, 1/1, s/t, емфізема легень. ЛН І-ІІ ст. (першого-другого) ст.. захворювання професійне встановлене вперше».
Водночас, у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 168, проведеної в період з 23.10.2017 по 22.11.2017, при пневмоконіозах відбуваються незворотні (морфологічні) зміни в легеневій тканині, тому встановлений ОСОБА_8 діагноз «пневмоконіозу» рентгенологічно не підтведжується та був встановлений на підставі описів рентгенограм, які містять неправдиві відомості щодо наявності ознак зазначеного захворювання. Таким чином, встановлений 07.08.2014 ОСОБА_8 , діагноз профзахворювання «Пневмоконіоз І ст., інтерстиційна форма, 1/1, s/t, емфізема легень. ЛН І-ІІ ст. (першого-другого) ст.. захворювання професійне встановлене вперше», на момент його встановлення, а також під час проведення експертизи не підтверджується і не міг мати зворотного розвитку.
Внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних медичних документів ОСОБА_8 щодо відповідності ознак захворювання професійного характеру стало підставою для винесення відповідного висновку комісією та в подальшому призвело до нарахування одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових виплат.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Параграф 2 глави 24 КПК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, є відповідно до ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Як встановлено судом, обвинуваченому інкриміновано вчинення злочинів в період з 26.05.2014 (перший епізод) по 06.08.2014 (останній епізод), обвинувальний акт в кримінальному провадженні затверджено 29.11.2019 та такий надійшов на розгляд суду 03.12.2019, тобто на момент затвердження обвинувального акту та скерування такого на адресу суду сплив п`ятирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності з дня вчинення відповідного злочину.
До суду надійшло клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, обвинуваченому роз`яснено, що закриття кримінального провадження здійснюється не за реабілітуючою підставою, й останнім висловлена добровільна згода та подано відповідне клопотання про закриття кримінального провадження з цих підстав.
З врахуванням наведеного, оскільки з дня вчинення злочину сплили строки давності, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000829 від 22.11.2019 про його обвинувачення слід закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 284, 285-288, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 358 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000829 від 22.11.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1