Справа № 669/1031/19
Провадження № 1-кп/669/114/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000099 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Водички Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи визнаний згідно постанови Білогірського районного суду Хмельницької області №669/879/18 (провадження №3/669/450/18) від 11 вересня 2018 року, яка набрала законної сили 22.09.2018 року, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів2, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 03 серпня 2019 року о 22 годині 20 хвилин керував автомобілем марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Бондарчука в смт Білогір`я Хмельницької області та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України. Крім цьому, ОСОБА_4 вчиняв інші порушення Правил дорожнього руху України, зокрема, 06.12.2018 року він притягувався співробітниками Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.121, та ч.4 ст.126 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з грудня 2018 року по серпень 2019 року систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на умисне невиконання рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Під час досудового розслідування між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000099 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 20 вересня 2019 року укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. ст.382 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання. Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом у відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.382 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфікуються як злочин середньої тяжкості.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, щиро кається у вчиненні злочину і активно сприяв його розкриттю.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація діяння кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, а тому при призначенні покарання ОСОБА_4 суд вважає, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають особі винного, загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 , і вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.69,382 КК України, ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2019 року, укладену між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000099 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити узгоджене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 250 /двісті п`ятдесят/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян (4250,00грн.).

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Речові докази:

- диск CD-R KAKTUZ із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000099.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1