1Справа № 335/163/19 1-кп/335/437/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Запоріжжя клопотання потеріплого про забезпечення позову по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про накладення арешту на майно на транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення цивільного позовув даному кримінальному провадженні.
Прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що автомобіль марки „DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить йому на праві власності, заперечував проти накладення арешту на майно.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.
З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Під час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються ( ч. 5 ст. 132 КПК України). Цивільний позивач має вказати докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 3 ст. 171 КПК України).
Як зазначає потерпіла необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, де вона є цивільним позивачем.
З контексту ч. 1 ст. 170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Судом встановлено, що транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 ..
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в статті 171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Враховуючи викладене вище, а також обставини злочину, викладені в обвинувальному акті, співрозмірність заявлених у клопотанні вимог завданням кримінального провадження, наслідки арешту для обвинуваченого, суд вважає, що цивільний позивач надав суду достатньо доказів, що з метою забезпечення цивільного позову слід накласти арешт на транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , тому клопотання слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілого про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення цивільного позову.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1