Справа № 173/1623/19
Номер провадження1-кп/173/200/2019
В И Р О К
іменем України

11 грудня 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000202 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.10.2017 року Ленінським районним судом м. Дніпропертровська за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавленням волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 3 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 25 лютого 2019 року близько 10.00 години, знаходячись в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_5 , яке знаходиться на території свинокомплексу, розташованого по АДРЕСА_2 , викликав автомобіль служби таксі та поїхав на ньому до вказаного населеного пункту разом з ОСОБА_6 , якого попрохав допомогти йому перенести металобрухт та запевнив у законності таких дій.

В цей же день, близько 12.30 години ОСОБА_4 , переслідуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, разом з ОСОБА_6 , який не здогадувався про злочинні наміри ОСОБА_4 , прибув до території вищевказаного свинокомплексу по АДРЕСА_2 , після чого викликав за допомогою телефону мешканців с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких попрохав допомогти йому переносити металобрухт, при цьому запевнив їх у законності таких дій. Далі ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через прохід у паркані пройшли на огороджену територію свинокомплексу, де підійшли до будівлі свинокомплексу та через незачинені ворота проникли у середину приміщення. Знаходячись в приміщенні свинокомплексу ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, виявив металеві корита у кількості 3 шт. для годування тварин та металеві арматурні решітки у кількості 10 шт., які визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_4 руками, з допомогою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не здогадувались про злочинні наміри ОСОБА_4 через те, що останній запевнив їх у законності таких дій, по черзі перенесли за територію свинокомплексу 3 металеві корита та 10 металевих решіток, де в подальшому ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку товарознавчої експертизи № 52 матеріального збитку на загальну суму 3698,40 грн.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив що дійсно при вказаних обставинах він 25 лютого 2019 року близько 05:00 години вечора, разом з ОСОБА_6 , з м. Верхньодніпровська на таксі приїхали до території свинокомплексу, розташованого по АДРЕСА_2 . Після чого, він викликав за допомогою телефону ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , Коли вони прийшли, то всі разом пройшли на огороджену територію свинокомплексу, де підійшли до будівлі та через незачинені ворота проникли у середину приміщення, звідки взяли та по черзі винесли 3 металеві корита та 10 металевих решіток. Потім викликали автомобіль «Газель», в який погрузили вказані металеві предмети, та всі разом відвезли їх у м. Верхньодніпровськ на пункт прийому металобрухту. У скоєному щиро кається.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що очевидцем даного злочину вона не була, про скоєний злочин їй повідомив її син. Через деякий час їй стало відомо, що дану крадіжку скоїв син ОСОБА_9 , яка раніше працювала у неї на підприємстві. Цивільний позов не заявляла.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні суду пояснив, що у лютому 2019 року він був вдома в с. Перше Травня з ОСОБА_8 .. Йому зателефонував ОСОБА_4 та попросив допомогти загрузити метал. Сказав, що це за борг, який власниця свиноферми винна його матері. Вони з ОСОБА_8 прийшли до території свиноферми. Там був ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .. Вони всі разом винесли з території свиноферми метал, а саме 10 решіток і 3 корита. Потім приїхав автомобіль «Газель» та вони загрузили в нього вказаний метал, після чого відвезли даний метал у м. Верхньодніпровськ на пункт прийому металобрухту. За допомогу обвинувачений дав йому 1000 гривень .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду пояснив, що у лютому 2019 року працював на пункті прийому металолому. В кінці робочого дня начальнику зателефонували та попросили затриматись, так як хтось мав би привести метабрухт. Через деякий час під`їхав автомобіль «Газель» та автомобіль «жигуль», в якому знаходилось три чоловіка, серед яких був обвинувачений, показали їм метал, це було 3 корита та 10 решіток і вони його купили, заплативши за нього 5 тисяч гривень. Наступного дня приїхали працівники поліції, які вказали, що цей метал крадений та потім вилучили його. Він не знав, що метал був крадений.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 11.03.2019 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даного огляду було встановлено та зафіксовано місце скоєння злочину а саме територія свинокомплексу, розташованого по АДРЕСА_2 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 12.03.2019 року та фототаблиці до нього встановлено, в ході проведення огляду поблизу цеху за адресою: вул.Тітова, 28, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області були оглянуті та вилучені добровільно видані ОСОБА_11 три металеві корита та 10 металевих решіток.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього за участю свідка ОСОБА_8 від 23.03.2019 року встановлено, що в ході проведення даного слідчого експерименту встановлено, що ОСОБА_8 у присутності інших учасників вказав на події та деталі вчинення злочину.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього за участю свідка ОСОБА_6 від 26.06.2019 року встановлено, що в ході проведення даного слідчого експерименту встановлено, що ОСОБА_6 у присутності інших учасників вказав на події та деталі вчинення злочину.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку товарознавчої експертизи № 52 від 23.08.2019 року встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріального збитку на загальну суму 3698,40 грн. у цінах, які діють на момент вчинення кримінального правопорушення.
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.

Так із пояснень потерпілої та свідків встановлено події, обставини та місце скоєного злочину, при дослідженні в судовому засіданні письмових доказів встановлено предмети злочину та обставини, при яких вони були викрадені.

Встановлені обставини даного злочину в цілому підтвердив сам обвинувачений даючи пояснення в судовому засіданні.

Всі досліджені докази в судовому засіданні узгоджуються в цілому та вказують на винуватість обвинуваченого в скоєнні даного злочину.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше приміщення.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропертровська від 12.10.2017 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила, цивільний позов до суду не надавала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у до набрання вироком законної сили, враховуючи в сукупності всі обставини справи, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв даний злочин в період іспитового строку, суд вважає, що до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень суду необхідно обрати відносно ОСОБА_4 а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2017 року остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати своє місце проживання у період часу з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку. Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом.

Речові докази у кримінальному провадженні 3 металеві корита та 10 металевих решіток., які передані на зберігання потерпілій залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1