31.07.2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області
справа №533/879/19
провадження №1-в/533/35/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю особи, щодо якої внесено подання, ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про встановлення адміністративного нагляду відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

- вироком Козельщинського районного суду від 09.07.2010 року за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Козельщинського районного суду від 14.01.2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений від відбування покарання 30.04.2013 року Ленінським районним судом м. Полтава на 11 місяців 22 дня;

- вироком Козельщинського районного суду від 02.03.2015 року за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Козельщинського районного суду від 08.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,за ст..71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком 02.03.2015 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2019 року до суду надійшло подання Козельщинського ВП Кобеляяцького ВП ГУНП в Полтавській області про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_2 та застосування наступних обмежень: зобов`язання з`являтися на реєстрацію, заборона відвідування ресторанів, барів, кафе, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив, заборона виходу з будинку (квартири) з 22-00 до 06-00, заборона виїзду за межі району без дозволу.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності: 14.07.2019 року за ст.175-1 ч.2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 грн., винесено офіційне попередження про можливість встановлення нагляду; 02.07.2019 року за ст.175 - 1 ч.1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 51 грн. попередження винесено офіційне попередження про можливість встановлення нагляду; 14.07.2019 року за ст.178 ч.2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 грн. попередження винесено офіційне попередження про можливість встановлення нагляду.

Суд, вислухавши пояснення особи, дослідивши матеріали подання, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст.3 п. «в» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд установлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

ОСОБА_2 вироком Козельщинського районного суду від 08.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком 02.03.2015 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_2 звільнений з місяця відбування покарання.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Заявником подання жодним чином не обґрунтовано наявність вищевказаних підстав для втручання у приватне життя особи шляхом зобов`язання щомісячної реєстрації в органі поліції, відвідування закладів харчування та вживання алкогольних напоїв.

Вчинення особою адміністративних правопорушень само по собі не може бути достатньою підставою для застосування обмежень приватного життя.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Вищевказаний перелік підстав позбавлення свободи є вичерпним.

В свою чергу таке обмеження як заборона виходу з будинку у нічний час за своєю суттю фактично є домашнім арештом, тобто позбавленням свободи.

Таким чином, позбавлення свободи у якості превентивного заходу в будь-якому разі є недопустимим.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Заявником жодним чином не обґрунтована необхідність в демократичному суспільстві заборони виїзду заявника за межі району.

На підставі вищенаведеного, керуючись Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»,суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1