Провадження № 11-кп/4820/372/19
Справа № 674/477/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 від 28.12.2017 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, особи з інвалідністю другої групи, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати в дохід держави в сумі 2002 (дві тисячі дві) гривні.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 28 грудня 2017 року близько 13 год. 45 хв., на 14 км + 431 м автомобільної дороги «Дунаївці - Стара Ушиця», між селами Лисець та Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом автомобілем «БМВ 530», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у напрямку м.Дунаївці Хмельницької області, та не вибрав безпечної швидкості руху, різко викрутив кермо у ліву, а далі в праву сторону, змінюючи при цьому напрямок руху, втратив пильність та контроль за рухом автомобіля, з`їхав на узбіччя правої сторони та в`їхав в дерева у лісосмузі праворуч по напрямку руху керованого ним транспортного засобу. В результаті автопригоди пасажир автомобіля «БМВ 530», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що привели до тривалого розладу здоров`я. При керуванні транспортним засобом обвинувачений порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3. б) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керуванням цим засобом у дорозі»; п.2.9. а) «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п. 12.1. «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Вказані порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з автопригодою та її наслідками.

В поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду, скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю у діях ОСОБА_8 складу злочину. Просить витребувати документи щодо медичного персоналу, який має право проводити процедури відібрання взірців крові, медичні документи про огляд лікарем ОСОБА_11 хворого ОСОБА_9 .. Зауважує, що вирок винесений на підставі неналежних та недопустимих доказів, висновки суду суперечать доказам, які отриманні під час досудового слідства і судове та досудове слідство проведено однобічно та необ`єктивно, що призвело до неповноти судового розгляду. Посилається на невстановлення судом обставин при яких потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, оскільки з показів ОСОБА_9 слідує, що травму він отримав у побутових умовах, а ОСОБА_8 віз його у лікарню. Зауважує, що неналежними доказами є: протокол огляду місця події від 28.12.2017 року, тому що вказує лише на зіткнення автомобіля з деревом; висновок експерта №10.2-0013:18 від 21.02.2018, який не свідчить про механізм отримання травми ОСОБА_9 ; висновок експерта №10.1-0066:18 від 22.02.2018 р. не вказує, що в результаті порушень правил дорожнього руху, потерпілий отримав травму; висновок експерта №29 від 16.02.2018 року складений у невідповідності вимогам методики та без первинних документів. Акт обстеження дороги, постанова про передачу на зберігання автомобіля не свідчать, що потерпілий отримав шкоду в ДТП. Вказує, що висновок експерта 101 від 11.01.2018 року, який складений щодо ОСОБА_8 , 1975 року народження є недопустимим доказом, оскільки не стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , 1974 року народження та отриманий з порушенням встановлення порядку КПК України, медсестра яка відбирала взірці крові не мала на це право. Вважає, що покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 слід оцінити критично. Вказує на неповноту судового слідства, оскільки не було допитано дружину потерпілого, яка була свідком отримання ОСОБА_9 травми.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, пояснення свідка ОСОБА_9 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду свою причетність до вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_8 заперечив, пояснивши, що 28 грудня 2017 року керував автомобілем «БМВ 530», яким відвозив свого товариша ОСОБА_9 із смт.Старої Ушиці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в м.Хмельницький. Проїхавши с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, помітив на дорозі по його смузі руху велику яму, яку став об`їжджати з правої сторони, однак в цей час автомобіль занесло, почало крутити по всій дорозі та знесло праворуч в лісосмугу, де відбулось зіткнення із деревами. Від удару втратив свідомість. Правил дорожнього руху не порушував, у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Проте, показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення ДТП та доводи захисника ОСОБА_7 про необхідність закриття кримінального провадження за відсутністю у діях ОСОБА_8 складу злочину, повністю спростовуються наявними доказами в матеріалах провадження, які об`єктивно узгоджуються між собою та підтверджують дійсні обставини злочину.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині підтверджується письмовими доказами, а саме даними протоколу огляду місця події та долучених до нього схеми і фототаблиці від 28 грудня 2017 року (а.к.п.6-20), відповідно до яких ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом марки «БМВ 530», номерний знак НОМЕР_1 , на 14 км + 431 м автодороги «Дунаївці - Стара Ушиця» з`їхав на узбіччя правої сторони та в`їхав в дерева.

Згідно висновку експерта №10.2-0013:18 від 21.02.2018 року (а.к.п.41-50), на момент огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «БМВ 530», номерний знак НОМЕР_1 , знаходились в стані відмови, через аварійні технічні несправності, що виникли під час ДТП.

В системі робочого гальма автомобіля не виявлено технічних несправностей, що виникли б до події ДТП. Рульове керування та ходова частина автомобіля на момент ДТП перебували в технічно працездатному стані і забезпечували водію технічну можливість контролювати напрямок руху транспортного засобу, при цьому несправностей, які могли би викликати неочікуваного водієм уводу автомобіля чи відмову системи, в процесі огляду не виявлено.

Як вбачається з даних висновку експерта №10.1-0066:18 від 22.02.2018 (а.к.п. 84-86), в даній дорожній обстановці водій автомобіля «БМВ 530», номерний знак НОМЕР_1 , з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.1,12.3,12.6(ѓ) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку експерта №29 від 16.02.2018 року (а.к.п.74-75), у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, який міг утворитись як від ударів тупими предметами так і при ударі в останні, в салоні легкового автомобіля, можливо в час та при обставинах, на які вказано в постанові про призначення судово-медичної експертизи і по ступені тяжкості відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, які привели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Факт перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП підтверджується висновком експерта №101 від 11.01.2018 року (а.к.п.31), який свідчить про наявність в крові ОСОБА_8 етилового (винного) алкоголю в кількості 1,2% (проміле).

Свідок ОСОБА_12 , лікар приймального відділення Дунаєвецької центральної районної лікарні, підтвердив в судовому засіданні суду першої інстанції, що 28.12.2017 року у лікарню поступив травмований під час ДТП водій автомобіля - обвинувачений ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в нього був різкий запах алкоголю з рота, поводив себе неадекватно, висловлювався брутально, відмовлявся пройти обстеження на стан сп`яніння.

Лікар-травматолог Дунаєвецької центральної районної лікарні, ОСОБА_11 , в судовому засіданні також дав підтверджуючі пояснення, що 28.12.2017 року у лікарню було доставлено з травмами водія автомобіля, що потрапив в ДТП - обвинуваченого ОСОБА_8 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що від обвинуваченого було чути різкий запах алкоголю, поводив себе збуджено. Цього ж дня в нього було взято зразок крові для проведення експертизи на наявність алкоголю.

Суд критично оцінив покази свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні вказав, що 28 грудня 2017 року внаслідок ДТП травмувався водій ОСОБА_8 , а він особисто не був травмований, перелом ноги отримав ще за декілька днів до ДТП у себе на господарстві.

Під час пояснень в суді апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_9 підтвердив, що на досудовому слідстві, 8.02.2018 року писав заяву на ім`я заступника начальника СВ Дунаєвецького ВП, в якій просив не визнавати його потерпілим за фактом ДТП, де він отримав тілесні ушкодження. Цивільний позов по цьому провадженню заявляти не бажає, так як з цього приводу він не має претензій. (а.к.п.65)

Крім того, ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що в своїх поясненнях на досудовому слідстві зазначав, що після ДТП намагався вийти з автомобіля, але відчув біль у лівій нозі. Після чого, його завезли у Дунаєвецьку ЦРЛ, де його оглянув лікар та відразу наклав гіпс на ліву ногу.(а.к.п.69)

Дані обставини об`єктивно підтверджуються висновком експерта №29 від 16.02.2018 року (а.к.п.74-75), та поясненнями свідків ОСОБА_13 , судово-медичного експерта, який підтвердив свій висновок, та вказав, що таке тілесне ушкодження ОСОБА_9 міг отримати 28.12.2017 року внаслідок ДТП, перебуваючи на місці пасажира в салоні легкового автомобіля.

Ці дані узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_11 , лікаря - травматолога Дунаєвецької центральної районної лікарні, який повідомив у судовому засіданні, що у день ДТП, 28.12.2017 року, крім водія ОСОБА_8 , у лікарню поступив і пасажир його автомобіля ОСОБА_9 .. У останнього було виявлено перелом ноги, який він отримав внаслідок ДТП, про що сам стверджував. ОСОБА_9 було зроблено рентген та накладено гіпсову пов`язку, після чого він залишив лікарню. Отримати таку травму раніше за день чи два до ДТП він не міг, оскільки не міг би самостійно ходити, перелом у нього був свіжий.

Суд першої інстанції дослідивши наявні докази в їх сукупності, які підтверджують отримання ОСОБА_9 тілесного ушкодження, у вигляді закритого перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, за ступенем тяжкості який відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок дорожньо транспортної пригоди вчиненої обвинуваченим ОСОБА_8 28 грудня 2017 року, вірно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження , відповідає фактичним обставинам справи.

Порушення водієм ОСОБА_8 правил дорожнього руху України, а саме п.п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1. перебуває в причинному зв`язку із спричиненням ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи захисника про відсутність належних доказів на підтвердження обставини перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції визнає неспроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком експерта №101 від 11.01.2018 року, згідно якого під час судово-токсикологічної експертизи зразка крові ОСОБА_8 (відібраного у нього 28.12.2017 року) виявлено наявність в крові етилового (винного) алкоголю в кількості 1,2% (проміле), а також поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 наданими під час судового розгляду.

Твердження захисника, що вищевказаний висновок експерта 101 від 11.01.2018 року є недопустимим доказом, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки зазначений висновок експерта узгоджується з іншими доказами по справі і доповнює їх.

Згідно ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Сукупність наданих стороною обвинувачення та досліджених під час судового розгляду доказів дозволяє зробити висновку щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 ..

Доводи апелянта про те, що висновок експертизи №101 від 11.01.2018 року, не стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , 1974 р.н., оскільки у ньому зазначено інший рік народження та по батькові, були предметом дослідження суду першої інстанції, висновки якого відображенні у вироку суду та згідно якого встановлено, що було допущено помилки у написанні по батькові та року народження обвинуваченого. Предметом дослідження даної експертизи був зразок крові відібраний саме у обвинуваченого 28 грудня 2017 року в Дунаєвецькій центральній районній лікарні, куди останній був доставлений після ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі на те що медсестра не мала права брати кров у обвинуваченого, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки відповідно до вимог п.14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р №1452/735), якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Ці вимоги інструкції були дотримані під час дослідження крові обвинуваченого.

Твердження захисника про те, що судом допущено неповнота судового розгляду і не допитаний свідок ОСОБА_9 про обставини отримання травми ноги, не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з вироку суду ОСОБА_9 не дав будь яких обґрунтованих пояснень щодо того, яким чином і при яких обставинах він міг отримати таку травму за кілька днів до ДТП.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 також не надав будь яких ґрунтовних та достовірних пояснень з приводу отримання перелому ноги в себе на господарстві. Не зміг він прояснити і те чому саме обвинувачений, який проживає в м. Тернополі, віз його в лікарню м. Хмельницького, а не в одну з районних лікарень міст Дунаївців, або Кам`янця - Подільського, які знаходяться неподалік від місця проживання свідка ОСОБА_9 .

Доводи захисника ОСОБА_7 , які викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. Обставини, які ним наведенні не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження. Всі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну кримінально правову оцінку.

Судом в повному обсязі встановлені об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Підстав для закриття кримінального провадження в суді апеляційної інстанції стосовно обвинуваченого не встановлено.

Призначення ОСОБА_8 покарання відповідає загальним засадам передбачених у ст. 65 КК України.

При цьому, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до злочинів невеликої тяжкості і вчинений з необережності, обставини вчинення злочину, які свідчать про те, що обвинувачений керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, наслідки злочину, якими є заподіяння ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, дані про особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно з ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнавав вчинення злочину вперше, ненастання тяжких наслідків, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей та те, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю другої групи.

Обставиною, що згідно з ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів, вважає вирок суду законним та обґрунтованим а апеляційну скаргу захисника, не підлягаючою задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: