Справа №720/1881/19
Провадження:1-кп/720/121/19.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
провівши підготовче судове засідання в м. Новоселиця по кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
мешканця с. Гриманківці Бричанського району Республіки Молдова,
громадянина Республіки Молдова, не працюючого, одруженого,
раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань України за № 0000248 від 08 серпня 2019 року, суд,
встановив:
До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.
Відповідно до обвинувального акту затвердженого прокурором 27 серпня 2019 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08 серпня 2019 року о 12 годині 30 хвилин на міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Мамалига» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований в с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області, під час огляду працівниками Державної прикордонної служби України салону автомобіля марки «Фольцваген Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , молдавської реєстрації, який виїжджав з Республіки Молдови до території України, під керуванням громадянина Республіки Молдови ОСОБА_4 у ніші передньої панелі вказаного автомобіля було виявлено телескопічний кийок, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, який ОСОБА_4 носив без передбаченого законом дозволу.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

27 серпня 2019 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за власною ініціативою з іншого боку та з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому ним діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ними винуватості з наступних підстав.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Так, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд, щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
З наведеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, з участю його захисника, відповідає вимогам ст. ст. 472, 473 КПК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-316, 368-371, 373-376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 358 КК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2019 року по кримінальному провадженню №0000248 від 08 серпня 2019 року, укладену між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 263 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи холодної зброї в сумі 785 грн. 05 коп. (сімсот вісімдесят п`ять гривень 05 копійок).

Речовий доказ:
-телескопічний кийок, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, який зберігається в кімнаті речових доказів Новоселицького ВП СВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

-Автомобіль марки «Фольцваген Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , молдавської реєстрації повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1