УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 , про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000057 внесеному до ЄРДР 27.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого Київського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000118 внесеному до ЄРДР 06.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000057 від 27.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 27.03.2018 внесені відомості до ЄРДР за №0000057, про те що службові особи Управління Держпраці у Вінницькій області за попередньою змовою із державними експертами ДП «Вінницький експертно-технічний центр Держпраці» систематично отримують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання регіону за приховування виявлених порушень законодавства про охорону праці та безпеки виробництва в ході проведення планових та позапланових перевірок, надання експертних висновків, видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що на виконання вимог Наказу Держпраці України від 30.11.2017 №136, групою з числа працівників сектору внутрішнього аудиту Держпраці України в період з 04.12.2017 по 20.12.2017 було проведено внутрішній аудит Управління Держпраці у Вінницькій області, в результаті якого складено Аудиторський звіт №30 від 19.12.2017.

У ході проведення даного аудиту було проведено перевірку законності винесення рішень про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення врегульовано такими законодавчими актами: постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення»; Кодекс законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII.

Під час аналізу справ щодо винесення постанов про накладення штрафу посадовими особами досліджуються такі документи: акти про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення (далі Акт) протоколи засідань з розгляду справ, повідомлення про розгляд справ постанови про накладення штрафу посадовими особами, внутрішні документи Управління, що стосуються даного питання.

Під час аудиту було проведено вибіркове дослідження постанов про накладення штрафів, а саме червень, жовтень, грудень 2016 року; березень, квітень, травень, червень 2017 року.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 «Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи)».

Під час аудиту встановлено.

Відповідно до даних довідки, наданої заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 , з 2016 року 30.09.2017 року було винесено 604 постанови про накладення штрафу відповідно до ст. 265 КЗпП України (444 у 2016 році, 160 протягом 01.01.-30.09.2017). Переважна більшість постанов про накладення штрафу була винесена заступником начальника Управління ОСОБА_1 .

У багатьох суб`єктів господарювання та роботодавців, за результатами проведених перевірок Управлінням встановлено порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», тобто працівникам не нараховується та відповідно не виплачується індексація заробітної плати.

Відповідно до норм чинного законодавства індексація заробітної плати належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Зокрема, відповідно до частини 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», в якій зазначено «Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями». У свою чергу у частині 5 ст. 95 КЗпП зазначено «Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку».

Отже, відповідно до наведених вище нормативно-правових актів, індексація заробітної плати належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП передбачено - недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують ненарахування та невиплату індексації, відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Приклад 1.

Головним державним інспектором, ОСОБА_5 , було проведено перевірку ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД». За результатами перевірки був складений Акт від 29.04.2016 № 02-09-70/312. Серед інших порушень у Акті зазначено, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості №4 за березень 2016, на підприємстві не проводиться індексація заробітної плати всім працівникам. У зазначеній розрахунково-платіжній відомості перераховано 163 працівника підприємства, щодо яких скоєно дане порушення.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що директор ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП10163

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 163 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 137810163 = 2 246 140 грн. (два мільйони двісті сорок шість тисяч сто сорок гривень)

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 12.05.2016 № 02-09-70/312-83 за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1378 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» надійшло клопотання про розгляд без присутності працівників підприємства та щодо відсутності зауважень до порушень викладених у Акті.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД», була безпідставно зменшена на 2 244 762,00 грн.

Приклад 2.

Було проведено перевірку КП «Марківське». За результатами перевірки був складений Акт від 26.10.2016 № 02-26-50/836. Серед інших порушень у Акті зазначено, що працівнику ОСОБА_6 не було проведено індексацію заробітної плати.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП101

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450101 = 14500 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень).

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 09.11.2016 № 02-26-50/836-372, за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на КП «Марківське» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора КП «Марківське» надійшло клопотання про розгляд без його участі та зазначено, що він згоден з виявленим порушенням.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління, ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на КП «Марківське», була безпідставно зменшена на 13 050,00 грн.

3. Головним державним інспектором, ОСОБА_7 , було проведено перевірку СТОВ «Берестівка». За результатами перевірки був складений Акт від 06.03.2017 № 02-16-07/111.

У Акті зазначено, що у порушення ст. 113 КЗпП працівникам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не виплачується оплата за час простою не з вини працівника.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що директор зауважень перевірки не має.

Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону України «Про оплату праці» -«Норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника …» є мінімальними державними гарантіями.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП103

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 3 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 3200103 = 96 000 грн. (дев`яносто шість тисяч гривень)

У свою чергу, заступник начальника Управління, ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення штрафу від 06.03.2017 № 02-16-07/111-66, за результатами розгляду справи прийняв рішення накласти на СТОВ «Берестівка» штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 3200 грн. При цьому у постанові зазначено, що СТОВ «Берестівка» допущено порушення щодо обліку та документування часу простою не з вини працівника.

Таким чином, дані, зазначені у постанові про накладення штрафу, прямо протирічать порушенню, викладеному в Акті. Також, відповідно до постанови про накладення штрафу, посадові особи СТОВ «Берестівка» на розгляд справи не з`явились та клопотань не надавили.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління, ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на СТОВ «Берестівка», була безпідставно зменшена на 92 800,00 грн.

4. Інспекторами Управління під час здійснення перевірки систематично виявляються порушення щодо невиплати надбавок за роботу з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Відповідно до норм чинного законодавства оплата праці на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці належить до мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Зокрема, відповідно до частини 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», в якій зазначено «Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями». У свою чергу у ст. 100 КЗпП зазначено «На важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці».

Відповідно до абзацу 4 частини 2 ст. 265 КЗпП - недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують відсутність підвищеної оплати праці на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Такі випадки, як зазначено вище, носять системний характер, але до розгляду подаємо один приклад, а саме.

Інспектором Управління було проведено перевірку ТОВ «Ялинецьке». За результатами перевірки був складений Акт від 25.07.2016 № 02-08-74/651. Серед інших порушень у Акті зазначено, що кухарю ОСОБА_11 , відповідно до протоколу атестаційної комісії встановлено доплату у розмірі 8 % до посадового окладу. Проте дана доплата не проводилася.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що зауважень та заперечень до акту перевірки не має.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП101

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 10 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450101 = 14500 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав перший заступник начальника Управління ОСОБА_12 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 13.09.2016 № 02-08-74/651-274, за результатами розгляду справи на ТОВ «Ялинецьке» накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн. При цьому у постанові зазначено, що від директора ТОВ «Ялинецьке» надійшло клопотання про розгляд без його участі.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням першого заступника начальника Управління ОСОБА_12 , сума штрафу, накладеного на ТОВ «Ялинецьке», була безпідставно зменшена на 13 050,00 грн.

5. Встановлено випадки виявлення інспекторами Управління порушень щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). А саме, замість трудового договору укладались договори цивільно-правового характеру, щодо яких інспекторами зроблено висновок, що вони мають ознаки трудового договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 265 КЗпП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)… - тягне за собою накладення штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Проте, посадові особи Управління при розгляді справ та винесенні постанов про накладення штрафів, кваліфікують зазначене порушення відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП, як інші порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї статті, за які передбачено штраф у розмірі однієї МЗП.

Приклад 1.

Головним державним інспектором ОСОБА_13 було проведено перевірку ФОП ОСОБА_14 . За результатами перевірки був складений Акт від 21.04.2016 № 02-20-72/281. У Акті встановлено порушення ч 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП та ст. 21 КЗпП, а саме - трудові договори з працівниками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не укладені. З даними працівниками ФОП ОСОБА_14 уклав трудові угоди про надання послуг цивільно-правового характеру. Також, інспектором зазначено, що вказані договори цивільно-правового характеру мають ознаки трудового договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що претензій та зауважень до акту перевірки не має. На розгляд справи ФОП ОСОБА_14 не з`явився.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП304

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 30 кратність до МЗП; 4 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1378304 = 165 360,00 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч триста шістдесят гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав заступник начальника Управління ОСОБА_1 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 04.05.2016 № 02-20-72/281-66, за результатами розгляду справи на ФОП ОСОБА_14 накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1378 грн.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ФОП ОСОБА_14 , була безпідставно зменшена на 163 982,00 грн.

Приклад 2.

Державним інспектором ОСОБА_19 було проведено перевірку ФОП ОСОБА_20 . За результатами перевірки був складений Акт від 02.06.2016 № 02-08-74/410. У постанові про накладення штрафу зазначено, що у Акті встановлено порушення ст. 21 КЗпП, а саме - трудові договори з працівниками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 не укладені. З даними працівниками ФОП ОСОБА_20 уклала цивільно-правові угоди, які на думку інспектора мають ознаки трудового договору. Також зазначено, що працівниця ОСОБА_21 надала пояснення, в якому зазначила що виконувала роботи по прибиранню приміщення 1 раз на тиждень. Проте жодних пояснень щодо ОСОБА_22 надано не було. Тобто, висновки інспектора щодо працевлаштування ОСОБА_22 не були оскаржені чи заперечені.

Також, у відповідному розділі Акту зазначено, що претензій та зауважень до акту перевірки не має та висловлена згода з виявленими порушеннями. На розгляд справи ФОП ОСОБА_20 не з`явилась.

Отже, розмір штрафу повинен був бути вирахуваний за такою формулою:

МЗП301

Де: МЗП мінімальна заробітна плата на момент виявлення порушення; 30 кратність до МЗП; 1 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення.

Отже, в даному випадку сума штрафу за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці мала б скласти - 1450301 = 43 500,00 грн. (сорок три тисячі п`ятсот гривень)

Справу про накладення штрафу розглядав заступник начальника Управління ОСОБА_1 . Відповідно до постанови про накладення штрафу від 13.06.2016 № 02-08-74/410-130, за результатами розгляду справи на ФОП ОСОБА_20 накладено штраф у розмірі однієї МЗП відповідно до абз. 8 частини 2 ст. 265 КЗпП України - 1450 грн.

Отже, в результаті порушення вимог чинного законодавства, необґрунтованим рішенням заступника начальника Управління ОСОБА_1 , сума штрафу, накладеного на ФОП ОСОБА_20 , була безпідставно зменшена на 42 050,00 грн.

В результаті проведення аудиту встановлено, що в порушення норм чинного законодавства та в результаті прийняття необґрунтованих рішень посадовими особами Управління при винесенні постанов про накладення штрафів, суми штрафів, накладених на суб`єктів господарювання за порушення законодавства про працю, були безпідставно зменшені, тільки по наведеним в звіті прикладам, на загальну суму 2 569 694 грн.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 , завідуюча сектором внутрішнього аудиту Держпраці України, результати Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 підтвердила, та пояснила, що під час прийняття рішень за наведеними вище порушеннями законодавства необхідно керуватись абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП «Недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення», що прямо встановлено діючим законодавством.

Під час допиту ОСОБА_24 головний спеціаліст сектору внутрішнього аудиту Держпраці України вказав, що під час прийняття рішень за наведеними вище порушеннями законодавства необхідно керуватись абзацом 4 частини 2 ст. 265 КЗпП «Недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці тягне за собою накладення штрафу у десятикратному розмірі МЗП за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення», що прямо встановлено діючим законодавством та підтвердив результати Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017. Також ОСОБА_25 зазначив, що працівниками служби проводились семінари, на яких роз`яснювалось застосування норм чинного законодавства під час винесення рішень за вчиненими порушеннями законодавства про працю.

Крім того, у ході досудового розслідування було допитано в якості свідка керівника Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_26 , який вказав, що переважну більшість постанов про накладення штрафу була винесено заступником начальника Управління ОСОБА_1 , з матеріалами справ ОСОБА_26 не ознайомлювався та не може визначити правомірність застосування санкцій передбачених ст. 265 КЗпП України.

Також було допитано ОСОБА_1 , заступник начальника Управління Держпраці у Вінницькій області, який вказав, що з висновками Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області, а саме в частині «Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», з трактуванням норм чинного законодавства, які застосовували перевіряючі до обрахунку сум штрафів, він не погоджується.

В ході досудового розслідування для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення та отримання доказової бази по кримінальному провадженні, на виконання Ухвали слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_27 у справі №127/31145/18 від 07.12.2018, було призначено судову економічну експертизу, та її проведення доручено експертам Вінницького відділення Київського НДІСЕ.

Для документального забезпечення проведення зазначеної вище експертизи у вказаному кримінальному провадженні 17.01.2019 в Управлінні Держпраці у Вінницькій області проведено тимчасовий доступ до документів, а саме до Актів та Постанов про накладення штрафів за порушення законодавства про працю з додатками, які скеровано експертам Вінницького відділення Київського НДІСЕ.

26.06.2019 на адресу СУ ГУНП у Вінницькій області надійшов висновок експерта №7065/-/19-21 судово-економічної експертизи та матеріали провадження № 0000057 від 27.03.2018, в якому експерт Вінницького відділення Київського НДІСЕ зробила висновок, що розрахунки (приклади) порушень допущених посадовими особами Управління Держпраці у Вінницькій області, які виразились у безпідставному зменшенні сум штрафів на загальну суму 2 569 694 грн., зазначені в Аудиторському звіті №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області, документально підтвердити не вдалось можливим.

З метою з`ясування усіх обставин вказаного кримінального правопорушення, за клопотанням слідчого погодженим належним чином отримано ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_1 від 29.07.2019 у справі №127/20399/19, про призначення судової економічної експертизи Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області в частині «4. Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення». Дану Ухвалу разом з матеріалами кримінального провадження 06.08.2019 для організації виконання скеровано до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

На даний час проведення судової економічної експертизи Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 триває.

Строк здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 27.09.2019. Водночас, для завершення досудового розслідування, після отримання висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за результатами проведення судової економічної експертизи необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, за результатами яких будуть отримані докази, що матимуть значення для повного та неупередженого судового розгляду, встановлення особи (осіб), яка вчинила зазначений злочин, а саме: допитати посадових осіб суб`єктів господарської діяльності (Юридичних осіб, ФОПів), у яких проводились перевірки працівниками Управління Держпраці у Вінницькій області, за результатами яких виносились Постанови про накладення штрафів за порушення законодавства про працю, допитати посадових осіб Управління Держпраці у Вінницькій області, які проводили такі перевірки, та виносили вказані Постанови, провести інші слідчі дії, в яких виникне необхідність, та відповідно за наслідками проведеного розслідування дати юридичну оцінку діям винної особи (осіб).

Вказані слідчі та процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки їх результати можуть бути використані як докази вчинення особою (особами) кримінального правопорушення досудове розслідування якого здійснюється у зазначеному провадженні.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку з необхідність завершення та отримання висновку судової економічної експертизи Аудиторського звіту №30 від 19.12.2017 за результатами проведення аудиту відповідності Управління Держпраці у Вінницькій області в частині «4. Накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

Враховуючи те, що провести вищезазначені слідчі та процесуальні дії у встановлений чинним законодавством строк, тобто до 27.09.2019, неможливо з об`єктивних причин, з метою забезпечення здійснення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, керуючись ст. 219, 294, 295-1 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином. Подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України Якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу..

На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а також закінчити проведення експертиз.

Крім того, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведено усіх слідчих дій без проведення яких неможливо належним чином дослідити обставини кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію, дослідити наявні всі докази у їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості та складності злочину, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково та продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Разом із тим, слідчий суддя при дослідженні усіх матеріалів клопотання із врахуванням мотивів наведених слідчим, приходить до висновку, що достатнім та обгрунтованим для проведення усіх слідчих дій та проведення експертиз буде продовження строку досудового розслідування саме на два місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294, 295 1 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000057 внесеному до ЄРДР 27.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на два місяці, тобто до 27 листопада 2019 року.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя