Справа № 296/2650/17
У Х В А Л А
Іменем України

11 січня 2019 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчуються 13 січня 2019 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаючись на ризики передбаченні ст. 177 КПК України.

Захисники та обвинувачені просили суд змінити запобіжний захід обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість клопотання прокурора та відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є необхідність продовжити строк тримання під вартою на два місяці. Також суд бере до уваги, що будь яких даних у суду про неможливість утримування обвинувачених в умовах СІЗО немає, а також ті обставини, що обвинуваченні раніше судимі за вчинення тяжких умисних майнових злочинів та на даний час також обвинувачуються в вчиненні аналогічних злочинів, що на думку суду свідчить про наявність ризиків вчинення нових злочинів. Судове слідство по справі не закінчено, а саме не допитані свідки по справі, а тому на думку суду існують ризики впливу обвинувачених на свідків в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, строком на 60 діб, а саме по 11 березня 2019 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1