ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3549/18
Провадження № 1-кп/210/530/18

"27" листопада 2018 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4 ; захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000902 від 27 травня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має професійно технічну освіту, не працючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.07.1992 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140 КК України до виправних робіт строком на 1 рік 6 місяців;
- 24.10.1996 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 18.09.1998 року з Жовтоводської ВК №26 по відбуттю строку покаранння;
- 02.12.1999 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 229-8, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 28.07.2001 року з Синельниковської ВК №94 по відбуттю строку покакрання;
-17.04.2002 року Довгинцівським районним м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140, ч. 3ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.06.2004 року з Солонянської ВК №21 за постановоюСолонянського районного суду від 17.06.2004 року умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 14 днів;
- 15.02.2005 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, приєднано не відбута частина покарання по вироку Дзержинського районного суду від 17.04.2002 року та остаточно до відбуття визначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 03.07.2007 року з Солонянської ВК №21 по постанові Солонянського районного суду від 26.06.2007 року умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 16 днів;
- 22.05.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду від 15.02.2005 року та по сукупності шроків остаточно до відбуття визначено 4 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільнився 10.06.2011 року з Солонянської ВК №21 за постановою Солонянського районного суду від 01.06.2011 року умовно достроково на не відбутий строк 11 місяців 8 днів;
- 20.03.2012 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту. Відповідно до ст. 71, 72 КК України приєднано не відбуте покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогуу від 22.05.2008 року та до відбуття визначено 1 рік позбавлення волі;
- 28.08.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2012 року та до відбуття визначено 1 рік 8 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк не відбуте покарання час затримання під вартою з 11.01.2012 року по 15.03.2013 року;
- 09.10.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш сурового більш суровим по вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2014 року до відбуття визначено 1 рік 8 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбуття покарання час під вартою з 11.01.2012 року по 15.03.2013 року;
- 22.12.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 с. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2014 року, до відбуття визначено 1 рік 8 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 11.01.2012 року по 15.03.2013 року. Звільнився 12.01.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 31.08.2015 рокуДовгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-16.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 09.11.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31.08.2015 року шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку більш суворим за вироком Довгинцівського районного суду від 31.08.2015 року до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі;
- 25.11.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку більш суворим покаранням по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31.08.2015 року остаточно до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі;
- 28.02.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Заповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання частково приєднано не відбуте покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.09.2015 року Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2015 року та остаточно до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, відповідно до п. 5 п. 4 ст. 72 КК України зараховано строк участі в судовому розгляді даної кримінально справи, до відбуття покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.09.2015 року і Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2015 року, в строк відбуття покарання з 15.10.2015 року по день вступу вироку в законну силу міру покарання по даній справі не обрано. Звільнився 01.12.2017 року з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 28.04.2018 року о 19.00 годині, знаходячись біля будинку № 18 по вулиці Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, звернув свою увагу на раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка знаходилась біля кута вищевказаного будинку, та тримала в руках належний їй телефон, марки «Huawei TIT U02» в корпусі золотистого кольору, в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний, корисливий намір, спрямований на відкрите викрадення зазначеного телефону.
Надалі, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, з метою дезорієнтації потерпілої, своєю рукою наніс удар ОСОБА_6 в область її правої руки, в якій знаходився телефон, в кількості одного разу, таким чином застосував до потерпілої фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, від від якого належний мобільний телефон марки «Huawei TIT U02» в корпусі золотистого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 240 від 20.06.2018 року становить 2471 грн. випав з рук потерпілої, після чого ОСОБА_4 відкрито, з землі підібрав вищевказаний мобільний телефон та втік з місця вчинення злочину, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі. Надав свідчення, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, факти та обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинувачених, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені ч. 2 ст.186 КК України класифікуються як тяжкі злочини;
- особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває. За місцем мешкання зарекомендував себе посередньо.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є рецидив злочину.
Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, і вважає необхідним обрання йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність маючи непогашені судимості за попередніми вироками,за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком чинності.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлялись.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.122, 124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 у, рахувати з 25 червня 2018 року.
Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000902 від 27 травня 2018 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/3549/18, провадження № 1-КП/210/530/18.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1