18.03.2019
Справа № 642/4735/18
Провадження №1кп/642/66/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:
В судове засідання свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Ухвала суду про привід свідків не виконана, про причини невиконання приводу суд не повідомлений.

Захисник ОСОБА_4 зазначила, що вона особисто виходила за місцем проживання понятих, відібрала у свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 письмові пояснення, в яких вони зазначають, що у їх присутності слідчі дії не проводились, вони лише на прохання слідчого підписали протоколи.

Також з`ясувала, що вул. Панасівської, яка вказана адресою понятого ОСОБА_12 , взагалі не існує, а свідок ОСОБА_11 в телефонній бесіді з нею не змогла згадати, щоб була учасником слідчої дії, ОСОБА_13 ніколи не проживав за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , а свідок ОСОБА_8 відмовилась контактувати з нею, на час навчання проживала за вказаною адресою. Просила приєднати відповідні довідки та пояснення до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 просив відкласти судовий розгляд та повторно застосувати привід до свідків. Звернув увагу суду на необхідність виконання стороною захисту вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття йому вказаних додаткових матеріалів.
Захисник ОСОБА_4 зазначила, що має намір відкрити додаткові матеріали прокурору. Проти відкладення судового розгляду не заперечувала, проти продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, виходячи з положень ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів судом, вважає необхідним відкласти судовий розгляд у зв`язку з неявкою свідків та відповідно до ст. 140 КПК України застосувати їх привід.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи наведені положення, судом поставлено на обговорення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, враховуючи, що у зв`язку з відкладенням судового розгляду для виклику свідків неможливо до спливу строку перебування обвинуваченого під вартою закінчити судовий розгляд справи.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ніде не працює, за місцем реєстрації не проживав, відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак він ухилявся від явки до слідчого, внаслідок чого було оголошено його розшук та в подальшому ухвалою слідчого судді йому було змінено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою. Вказане свідчить про те, що він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливо до спливу строку тримання його під вартою закінчити судовий розгляд справи.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.

Суд, вислухавши учасників процесу, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.08.2018 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" до 12 жовтня 2018 року. Ухвалами суду від 09.10 2018, 05.12.2018, 30.01.2018 строк тримання ОСОБА_14 під вартою продовжено відповідно по 7 грудня 2018 року, по 2 лютого 2019 року та по 31 березня 2019 року відповідно.
Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим, оскільки слід допитати свідків.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих злочинів свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень за двома епізодами, санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак у зв`язку з тим, що він не виконував покладені на нього обов`язки, не з`являвся на виклики слідчого, наведеною ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.08.2018 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, сукупність наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність стосовно ОСОБА_5 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, та вказані ризики не зменшились.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого , тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Суд не приймає до уваги при вирішенні питання щодо запобіжного заходу посилання захисника на необґрунтованість обвинувачення, оскільки питання винуватості (невинуватості) обвинуваченого, а також оцінки доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті, та є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний обраний запобіжний захід.

За таких обставин підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, та клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 322, 333, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відкласти судовий розгляд у зв`язку з неявкою свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на 10 квітня 2019 року 11 год. 00 хвил
Доручити Холодногірському ВП ГУНП в Харківській області доставити в судове засідання на 11 квітня 2019 року 11 год. 00 хвил. свідків:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_2 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_5 , тел. НОМЕР_3
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_4 .
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_5 .
Копію ухвали направити для виконання Холодногірському ВП ГУНП в Харківській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів по 17 травня 2019 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою - по 17 травня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя - ОСОБА_1