Справа 688/4823/18
№ 1-кп/688/47/19
Вирок
іменем України

07 лютого 2019 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , її законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області кримінальну справу з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізці Зборівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, несудимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

2 вересня 2018 року близько 10 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , рухаючись зі швидкістю 78,9 км/год. по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області зі сторони м. Хмельницького в напрямку вулиці Судилківська в м. Шепетівка, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу зупинити керований ним транспортний засіб, постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проїжджаючи повз зупинку громадського транспорту по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області неподалік будинку № 95, допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїжджу частину дороги вулиці Старокостянтинівське шосе по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно руху вказаного автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого плечового суглобу, саден обох колінних суглобів, садна в ділянці правої кисті, закритого перелому лівого плеча, закритого перелому лівого стегна, струсу головного мозку, рани першого пальця лівої стопи, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вищевказаних положень Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілою ОСОБА_4 вищеназваними тілесними ушкодженнями.

Таким чином дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

По справі законним представником неповнолітньої потерпілої цивільним позивачем ОСОБА_5 заявлено цивільній позов до ОСОБА_6 про стягнення 13067,52грн. матеріальної та 80000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, позов про відшкодування майнової шкоди повністю, моральної частково, щиро розкаявся, показав, що близько 10-00 год. 2 вересня 2018 року фактично належним йому автомобілем ВАЗ-21013, на який не мав страхового полісу, проїжджаючи по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка біля торгівельного центру «Епіцентр», не побачив закритого від`їжджаючим маршрутним автобусом з автобусної зупинки дорожнього знака пішохідний перехід. В цей час та місці перед автобусом вийшла потерпіла і стала переходити проїзну частину дороги з права на ліво по ходу руху його автомобіля, за межами ледь помітної дорожньої розмітки «зебра». Побачивши потерпілу, загальмував та змінив напрямок руху праворуч ближче до автобуса, однак уникнути наїзду на потерпілу, яка ніби повернулась йти назад, не зміг та допустив на неї наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля. В результаті наїзду потерпіла впала на капот далі на лобове скло автомобіля, а після зупинки впала з автомобіля на проїзну частину дороги. Після пригоди вибіг з автомобіля, підбіг до потерпілої, викликав швидку допомогу, поліцію і залишився на місця ДТП. З якою швидкістю рухався керований ним автомобіль не знає, оскільки не дивився на спідометр, але вважає, що близько 60км/год. Наїзд на потерпілу відбувся через 2-3 метри за пішохідним переходом. На ліки потерпілій відшкодував 1700грн. після надання йому відповідних чеків на вказану суму. Моральну шкоду визнає в межах 20000грн.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєні інкримінованого злочину об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що близько 10-ої год. 2 вересня 2018 року на автобусній зупинці побачила стоявший з відкритими дверми маршрутний автобус. Переконавшись, що на дорозі не було автомобілів, по пішохідному переходу «зебра» перед автобусом стала переходити проїзну частину дороги Старокостянтинівське шосе в напряму до «Епіцентру». Переходячи проїзну частину дороги, за крок півтора до осьової лінії, почула звук гальм автомобіля, повернула голову ліворуч, і в цей момент на неї було здійснено наїзд легковим автомобілем в ліву сторону в область бедра, від чого впала на дорогу. З автомобіля до неї вийшла жінка, запитала що з нею, на що попросила викликати швидку допомогу. Після цього прибігли її дід та баба, приїхала швидка допомога, поліції, та доставили її у лікарню. Решту подій не пам`ятає. Перед наїздом автомобіля йти назад не поверталась. З 2 вересня 2018 року по 19 жовтня 2018 року перебувала не стаціонарному лікуванні, а в даний час продовжує лікуватися амбулаторно від наслідків ДТП, в зв`язку з чим не може відвідувати шкоду, зайняття з нею проводяться вчителями на дому, здоров`я не відновила. В результаті ДТП перенесла сильний стрес, їй та її батькам створено додаткові життєві труднощі пов`язані з доглядом за нею;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що є матір`ю обвинуваченого і в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала на передньому сидінні пасажира керованого її сином автомобіля. Потерпіла вискочила із-за стоявшого на пішохідному переході автобуса на проїзну частину дороги за 0,5 метра за позначеним ледь поміткою розміткою «зебра» пішохідним переходом в напряму справа на ліво по відношенню до руху керованого сином автомобіля, потім злякалась і стала повертати назад. Однак чи поверталась потерпіла назад вона не впевнена;

-даними протоколу огляду місця події від 02.09.2018 року зі схемою та фото таблицями до нього, згідно якого місцем ДТП є ділянка Старокостянтинівського шосе біля будинку №95 в м. Шепетівка поблизу автобусної зупинки навпроти в`їзду на територію ТЦ «Епіцентр». При виїзді з кармана автобусної зупинки за бордюрним каменем стоїть дорожній знак 5.41.1 «Пішохідний перехід», за яким на відстані 2,8 метрів в напрямку центра м. Шепетівка перпендикулярно проїзній частині проглядається нечітка дорожня розмітка «пішохідний перехід» шириною паралельних ліній 2 метри. За дорожньою розміткою «зебра» на відстані 2,8 метрів та за 0,15 метрів від переривчатої лінії знаходяться уламки сонцезахисних окулярів. На правій смузі руху в напрямку м. Шепетівка на відстані 21,20 метрів від дорожнього знака 5.41.1 стоїть автомобіль ВАЗ-21013 жовтого кольору д.р.н. НОМЕР_1 з пошкодженнями вм`ятинами лівої частини капота, побитим лобовим склом зліва. На відстані 4,65 метрів від осі правого переднього колеса вказаного автомобіля на асфальті наявні невеликого розміру плями бурого кольору, схожі на кров;

-даними протоколу огляду речового доказу від 03.09.2018 року з фото таблицями до нього, згідно якого в автомобілі ВАЗ-21013 д.р.н. НОМЕР_1 на передній частині капота виявлено вм`ятину продовгуватої форми розміром 25х22см. зі злущеним лакофарбовим покриттям, відламаними частиною молдінга бампера з лівої сторони та вітровика зліва, тріснутим та деформованим лобовим склом зліва з залишками волосся русявого кольору;

-висновком експерта №10.2-389:18 від 14.09.2018 року, згідно якого на момент огляду робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 перебували у несправному стані, однак залишались працездатними та виконували конструктивні функції. Несправності вказаних систем заключаються у невідповідності технічного стану автомобіля вимогам п.п. 31.4.1 (а), 31.4.2 (б), 31.4.5(г) Правил дорожнього руху, мали місце до ДТП та, з технічної точки зору, могли бути виявлені водієм звичайно застосованими методами контролю за технічним станом транспортного засобу перед виїздом;

-даними протоколу огляду відеозапису диска з камер відео спостереження ТОВ «Епіцентр К» від 07.09.2018 року, з відтвореним в судовому засіданні відеозаписом, згідно яких о 02.09.2018 року о 09:56:21 після проїзду пішохідного переходу мотоцикла, особа у світлому одязі починає перехід проїзної частини в районі пішохідного переходу. 09:56:24 автобус починає виїжджати з заїзного кармана і в цей час позаду нього на відстані більше 50-ти метрів з`являється автомобіль ВАЗ-21013, який рухається в напрямку центра м. Шепетівка по крайній правій полосі на значній швидкості, обганяє автобус і заїжджає за дерева і подальші дії в районі пішохідного переходу невидимі. 09:56:29 автобус повністю зупиняється;

-висновком експерта №501 від 09.11.2018 року, згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: садно в ділянці лівого плечового суглобу, садна обох колінних суглобів, садно в ділянці правої кисті, закритий перелом лівого плеча, закритий перелом лівого стегна, струс головного мозку, рана першого пальця лівої стопи, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок ДТП і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_9 , зі схемою та фото таблицями до нього, згідно якого вказаний свідок на місці події показує, що наїзд на пішохода скоєно на пішохідному переході «зебра» на відстані 6,2 метрів від бордюра правого краю проїзної частини дороги, яка переходила дорогу по пішохідному переході в темпі спокійного руху;

-висновком експерта №10.1-0497:18 від 23.11.2018 року, згідно якого швидкість руху автомобіля ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 , виходячи з довжини сліду гальмування 37,3м, становить 78,9км/год. Враховуючи задані особливості дорожньої обстановки, водій вказаного автомобіля ОСОБА_6 , в умовах відсутності можливості візуально виявити нерегульований пішохідний перехід та розпізнати його межі під час руху, повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, з моменту настання можливості виявити пішохода ОСОБА_4 на проїзній частині із-за припаркованого в заїзному кармані маршрутного автобуса, мав технічну можливість запобігти наїзду на останню шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця наїзду (лінії руху пішохода), тобто шляхом виконання вимог пп. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху. Причиною виникнення ДТП є невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам пп. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.

Виходячи з наведеного, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за встановлених судом обставин.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, думку потерпілої та її законного представника щодо міри покарання, які просять не застосовувати йому реальну міру покарання, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину.

ОСОБА_6 не судимий в порядку ст. 89 КК України, вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двоє малолітніх дітей, відшкодував потерпілій витрати на лікування лише в сумі 1700грн.

Крім того, при визначенні міри покарання суд враховує дані досудової доповіді на обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ним повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства низький, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

Вирішуючи питання застосування додаткової міри покарання суд враховує роз`яснення, дані у п.п. 20. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З огляду на вищезазначені обставини вчинення злочину обвинуваченим, мотиви допущених останнім порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення винного до своєї протиправної поведінки та її наслідків, для досягнення передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України мети покарання - виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, суд знаходить необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_6 керував належним на праві власності ОСОБА_7 , а за його показаннями фактично його автомобілем ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, заявлений до нього позов визнав частково.

Позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого майнової шкоди в розмірі 13067,52 грн., підлягають до задоволення, оскільки вказаний розмір витрат підтверджений відповідними медичними та фінансовими документами. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд знаходить задовольнити частково в розмірі 50 000 грн. виходячи з категорії тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, їх кількості, характеру та часу страждань, періоду перебування її на стаціонарному лікуванні, продовження тривалого по даний час амбулаторного лікування, що унеможливлює відвідування нею школи та зумовлює індивідувальне навчання на дому, додаткових зусиль, необхідних для ліквідації наслідків отриманих тілесних ушкоджень, тому такий розмір є справедливим і достатнім сатисфакції її моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши їх арешт, а витрат на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений засуджується до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд знаходить не застосовувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 13067 (тринадцять тисяч шістдесят сім) грн. 52 коп. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2288 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн. судових витрат за проведення Хмельницьким НДЕКЦ МВС України експертиз №10.2-389:18, №10.1-0497:18.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у Хмельницькій філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» вул. Ґанджі, 2 с. Лісові Гринівці Хмельницького району в Хмельницькій області, - повернути власнику ОСОБА_7 ; водійське посвідчення НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.06.2017 року ТСЦ №6845, яке передано на зберігання ОСОБА_6 залишити на зберіганні ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, власник ОСОБА_7 , страховий поліс №АК/6794947 від 30.08.2017 року, які зберігаються у службовому кабінету слідчого ОСОБА_10 повернути ОСОБА_7 ; уламки скло захисних окулярів у сейф-пакеті №4287007, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського ВП знищити; DVD-R диск з відеозаписом з камери відео спостереження з приміщення ТОВ «Епіцентр К» - залишити при матеріалах кримінальної справи.

Скасувати арешт автомобіля «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водійського посвідчення НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.06.2017 року ТСЦ №6845, страхового полісу №АК/6794947 від 30.08.2017 року, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 04 вересня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через суд, що ухвалив вирок, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .