Провадження № 1-кп/200/178/19
Справа № 200/3259/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000987, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.10.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;

-09.11.2015 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та один місяць. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2014 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та два місяці. Звільнився умовно-достроково 19.12.2016 року, невідбутий строк 8 місяців 25 днів;

-07.03.2018 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців. Звільнився 24.07.2018 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2017 року приблизно о 04.00 год. ОСОБА_4 знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на ліжку мобільний телефон «Nomi i5030 EVO X black» ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , й реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон «Nomi i5030 EVO X black» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2319 грн. 11 коп., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 10.04.2017 року десь о 04.00 год. перебуваючи за місцем мешкання знайомого ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_3 , на ліжку побачив мобільний телефон «Nomi i5030» , який належав ОСОБА_6 , й вирішив його таємно викрасти. Упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а потерпілий спав, він викрав даний телефон, поклав до кишені куртки, одягненої на ньому, й утримуючи при собі викрадений телефон, місце мешкання потерпілого покинув.
В подальшому, даний телефон заклав в ломбард, виручені грошові кошти витратив на власні потреби.
В скоєному щиросердно покаявся.
В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувалися.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Висновком судово-товарознавчої експертизи №1131 від 17.04.2017 року, відповідно до якого, ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Nomi i5030» ІМЕІ НОМЕР_1 , що був у користуванні з 07.02.2017 року, станом на 10.04.2017 року, складає 2 319 грн. 11 коп. ( а.с.14-18).

Копією договору фінансового кредиту під заставу від 10.04.2017 року, згідно до якого ОСОБА_4 передав до ломбарду мобільний телефон марки «Nomi i5030» ІМЕІ НОМЕР_1 ( а.с.20).

Протоколом огляду від 19.04.2017 року, відповідно до якого оглянуто диск з записом камер відеоспостереження, розташованих в залі ПО «Ломбард Онікс» за адресою: м.Дніпро, вул.Бориса Кротова, буд.1 ( а.с.22), який визнано речовим доказом ( а.с.23-24).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2017 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_7 впізнав чоловіка на фото №2, котрий 10.04.2017 року в приміщенні ломбарду «Онікс» по вул.Бориса Кротова, буд.1, уклав договір фінансового кредиту під заставу мобільного телефону «Nomi i5030» ( а.с.28-29). Відповідно до довідки ( а.с.30), впізнаною особою є ОСОБА_4 .

Протоколом перегляду відеозапису від 21.04.2017 року, згідно до якого оглянуто відеозапис від 10.04.2017 року з камер відеоспостереження, розташованих в залі ПО «Ломбард Онікс» за адресою: м.Дніпро, вул.Бориса Кротова, буд.1 ( а.с.36).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, а також його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, висновків для себе не зробив, вчинив новий корисливий злочин, а тому суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням того, що злочини ОСОБА_4 вчинений в період умовно-дострокового звільнення за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2015 року, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України.
Також, з урахуванням наявності вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року, суд вважає за необхідне покарання ОСОБА_4 визначити й за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені товарознавчої експертизи по кримінальній справі, які відповідно наданого розрахунку складають суму 200 грн. 00 коп., суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 370-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2018 року більш суворим за даним вироком, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2015 року й остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) днів.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання.

На підставі положень ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 покарання відбуте повністю з 24.01.2018 року по 24.07.2018 року, включно за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2018 року із розрахунку - один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту.

Речовий доказ - диск з відеозаписом (23-24) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №1131-19 від 17.04.2019 року в сумі 200 гривень (а.с.13).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1