Справа № 397/989/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2017 року за № 0000646, відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2018 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище.
Так, 24.10.2017 року о 15 год.00 хв. ОСОБА_2 на легковому автомобілі марки «CHEVROLET LACETTI», номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до цукрового заводу «ім. Петровського», який розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Шевченка. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_2 звернув увагу на будинок АДРЕСА_2 , де через паркан на подвір`ї помітив трансформатор. Займаючись утилізацією металу, у той момент у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 .

Цього ж дня, о 15 год. 45 хв. ОСОБА_2 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його неправомірні дії не будуть помічені сторонніми особами через металеву хвіртку проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, таємно викрав телефонний кабель 40х0,6, який побачив біля воріт даного домоволодіння, довжиною 398 метрів, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 16 за 1 метр становить 47 грн. 60 коп. на загальну суму 18944 грн. 80 коп.

З місця злочину ОСОБА_2 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла повністю, згоден з обставинами вчинення ним злочину, які викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов обвинувачений також визнав повністю. Проте, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від надання пояснень з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 24.10.2017 року на території його домоволодіння АДРЕСА_2 , було викрадено телефонний кабель 40х0,6, який знаходився біля воріт даного домоволодіння, довжиною 398 метрів. У подальшому він звернувся із відповідною заявою до органів поліції, внаслідок чого було розпочате досудове розслідування. В обґрунтування цивільного позову зазначив, що ОСОБА_2 викрав належне йому майно, чим завдав йому матеріальної шкоди на загальну суму 18944 грн. 80 коп.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю визнає провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, але відмовився надати пояснення з приводу вчиненого ним злочину, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого та в частині цивільного позову, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останнього до вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_2 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв?язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані також як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_2 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, а злочин вчинив 24.10.2017 року, тобто до ухвалення зазначеного вироку.
Отже, у діях ОСОБА_2 відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність, а тому суд, враховуючи, що виключення даної ознаки з обвинувачення не погіршує становище обвинуваченого, вважає за необхідне виключити вказану кваліфікуючу ознаку з пред?явленого ОСОБА_2 обвинувачення.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії тяжкого злочину.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_2 не працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину та постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації щодо обвинуваченого результати оцінки правопорушника ОСОБА_2 показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як низький. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_2 можливе без застосування позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, не працює, шкоду на момент розгляду провадження потерпілому не відшкодував, раніше судимий, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 185 КК України.

Проте, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, висновок органу пробації, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку і з встановленням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
У зв?язку з визнанням обвинуваченим цивільного позову, керуючись ст. 206 ЦПК України, цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 124, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 08.04.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18944 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 80 копійок.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис)
Копія вірна:
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1