У Х В А Л А
01.04.2019 Справа №607/13055/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002290 від 30 червня 2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002290 від 30 червня 2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У ході судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся з письмовим клопотанням в якому просить визнати висновки експертів Львівського НДІСЕ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 №5313/5314 судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи від 21 лютого 2019 року очевидно недопустимими доказами та просить не досліджувати їх під час судового розгляду, з наступних підстав. Вважає, що експертами істотно порушено вимог законодавства, що регулює проведення судових експертиз. Вирішення питання - чи є перехрестям перехрещення вулиці Текстильної в м. Тернополі та дороги, яка примикає до неї ліворуч за будівлею Тернопільського обласного центру зайнятості, не входить до переліку питань, орієнтованих на виконання описаних завдань, і не відповідає цим завданням. Таким чином, дослідження даного питання взагалі не відноситься до компетенції судової експертизи. Із ухвали суду вбачається, що ним призначено судову експертизу стану доріг і дорожніх умов у місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто дорожньо-технічну.Разом з тим, на вирішення експертів поставлене питання - якою є величина максимально допустимої швидкості у місці зіткнення автомобілів Suzuki Jimny під керуванням ОСОБА_4 , та Volkswagen Passat під керуванням ОСОБА_6 , що відноситься до вирішення завдань підвиду інженерно-технічних експертиз - автотехнічної експертизи. Із тієї ж ухвали суду вбачається, що автотехнічна експертиза не призначалась, питання призначення комісійної експертизи яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією судом не вирішувалось. Із висновку експертизи не вбачається також, чи вирішувалось таке питання керівником експертної установи. Таким чином, відповідь експерта ОСОБА_10 , що міститься під №2 у висновку експертів №5313/5314 судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи від 21 лютого 2019 року, є такою, що складена без будь-яких законних підстав. Крім того, такої вихідної умови, як зіткнення автомобілів Suzuki Jimny під керуванням ОСОБА_4 , та Volkswagen Passat під керуванням ОСОБА_6 , що містилась в питання суду та відповіді експерта не існує, даних про зіткнення даних автомобілів не міститься в матеріалах кримінального провадження та не здобуто ні в ході досудового розслідування, ні в суді. В зв`язку із вищевикладеним просить задовольнити клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представ адвокат ОСОБА_7 просять відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заявленого клопотання .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, з приводу заявленого захисником ОСОБА_5 клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та призначено судову експертизу стану доріг і дорожніх умов у місці дорожньо-транспортної пригоди в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002290 від 30 червня 2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проведення якої доручено експертам Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та яких було попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

25 лютого 2019 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду від Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок експертів №5313/5314 від 21.02.2019 року, з яким були ознайомлені усі сторони кримінального провадження.

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_5 вказує на недопустимість висновку №5313/5314 від 21.02.2019 року, як доказу у даному кримінальному провадженні, через істотні порушення експертами вимог законодавства, що регулює проведення судових експертиз.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 94 КПК Українисуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 87 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання доказів недопустимими. Відтак, у відповідності до вказаної норми КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Так, зміст висновку експерта повинен містити, поряд з іншим, і опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом, докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.
Ознайомившись із висновком експертів №5313/5314 від 21.02.2019 року, суд не вбачає очевидної недопустимості вказаного доказу, натомість судом встановлено, що висновок експерта здійснений на підставі доказів, зібраних в межах досудового розслідування, зокрема експертами надано відповіді на поставлені запитання в ухвалі суду, а їх висновок є чітким та зрозумілим сформований на підставі матеріалів кримінального провадження та огляду місця здійснення дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що вимогами допустимості доказів є законність джерела та законність способу отримання доказів, які викладені в чинному КПК України, суд не вбачає підстав для визнання висновку експертів №5313/5314 від 21.02.2019 року недопустимим доказом з тих підстав, які були заявлені захистом, та вважає за необхідне надати їй належну оцінку під час постановлення вироку у даній справі в нарадчій кімнаті в поєднанні з іншими доказами, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84 - 89, 101, 242, 332, 369 - 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визнання висновку експертів №5313/5314 судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи від 21 лютого 2019 року очевидно недопустимим доказом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1