ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000359 від 28.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новололинська, Волинської області, громадянина України, з середньою професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 12.11.2014 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 15.02.2016 року звільнений по відбуттю покарання; 17.10.2018 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.2,3 ст.185 КК України, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.11.2018 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
28 березня 2018 року, близько 05.30 години, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особою 1 та Особою 2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, згідно попередньої домовленості, прибули на автомобілі марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 до перехрестя вулиць Соборної та Маяковського міста Нововолинська.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи повторно, разом з Особою 1 та Особою 2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, шляхом вільного доступу зайшли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали мангал, вартістю 4686,67 грн., металеву драбину, вартістю 1383,25 грн., 400 кг брухту чорного металу, загальна вартість якого, з розрахунку 5,5 грн. за один кг, становить 2200 грн., перенесли та завантажили вказане майно до автомобіля марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу будинку № 78 по вулиці Маяковського міста Нововолинська.

Перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 та продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном у невизначеному розмірі, ОСОБА_3 , Особа 1 та Особа 2, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, були помічені ОСОБА_6 , який в цей час перебував в середині вказаного будинку та почав через вікно кричати до вищевказаних осіб, після чого вибіг на подвір`я.
При цьому, Особа 1, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, усвідомлюючи факт свого викриття, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та втік з території подвір`я, а ОСОБА_3 та Особа 2, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, також усвідомлюючи, що їх злочинні дії викрито, почали втікати по вулиці Маяковського в сторону її перехрестя з Першим провулком, в той час як ОСОБА_6 почав їх переслідувати. При цьому, Особа 2, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, залишився біля автомобіля марки «ВАЗ - 21063», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в який було завантажено вищевказане викрадене майно, будучи не поміченим ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 продовжив рух по вулиці Маяковського та був затриманий ОСОБА_6 поблизу перехрестя даної вулиці з Першим провулком.

Після цього, Особа 2, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, під`їхавши за кермом вказаного автомобіля до місця, де ОСОБА_6 утримував ОСОБА_3 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_6 в спину, внаслідок чого, той відпустив ОСОБА_3 , і останній разом із Особою 2, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, усвідомлюючи, що їхні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, розпочаті як таємні, викрито, з метою утримання даного майна, сіли до автомобіля, завантаженого вищевказаними металевими виробами, на якому залишили місце події, таким чином вчинивши відкрите викрадення належного ОСОБА_7 майна на загальну суму 8269 грн. 92 коп.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.

06 травня 2019 року, між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000359 від 28.03.2018 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого, в порядку ст.ст.468-470,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Крім того, в угоді також передбачаються додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_3 , пов`язані зі співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, а саме: ОСОБА_3 добровільно зобов`язується співпрацювати з працівниками Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області у викритті кримінального правопорушення, вчиненого громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання правдивих і викривальних показань про його злочинну діяльність в ході судового розгляду кримінального провадження № 0001647 від 13.12.2017, у якому під час досудового розслідування ОСОБА_3 08.06.2018 давав показання в якості свідка. Дані зобов`язання обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується виконувати до набрання законної сили остаточним судовим рішенням за результатами розгляду кримінального провадження № 0001647.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, до якого, на підставі ч. 4 ст.70 КК України, частково приєднати покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року та за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 16 листопада 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 місяці.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, потерпілим надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, у зв`язку з чим, угода не суперечить наведеним вимогам закону.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права, визначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Передбачені у ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості відсутні.

Згідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374,474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 травня 2019 року між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000359 від 28.03.2018 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком, вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 16 листопада 2018 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 06 травня 2019 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зарахувати частково відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.10.2018 року, в період з 24 липня 2018 року до 05 травня 2019 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1