н/п 1-кс/640/215/19
"15" січня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова 22.12.2018 надійшла вказана скарга, в якій заявник просить вжити заходів реагування на порушення слідчим ОСОБА_4 вимог ст.ст. 235, 236 КПК України та вчинення ним кримінального правопорушення за ознаками ст. 364 КК України, а також щодо повернення незаконно вилученого майна, та документів.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до канцелярії суду 14.01.2019 поштою надійшла заява від ОСОБА_3 , в якій він просив розглянути скаргу за його відсутності, у зв`язку з неможливістю бути присутнім на засіданні (а.с. 47).
Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України щодо обов`язкової участі при розгляді скарги особи, яка подала скаргу, враховуючи скорочені строки розгляду скарги, заяву ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
27.12.2018 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в порядку п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, в тому числі на майно та документи, вилучені 21.12.2018 у ході обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та у нежитловому приміщенні першого поверху № 75, загальною площею 4,7 кв. м, у житловому будинку літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_3 .
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на документи, вилучені в ході проведення обшуку у нежитловому приміщенні першого поверху № 75, загальною площею 4,7 кв. м, у житловому будинку літ. «А-9» за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 53-Б, слідчий суддя зазначив, зокрема, що прийшовши до висновку про неможливість накладення арешту на документи, вилучені у нежитловому приміщенні першого поверху № 75, загальною площею 4,7 кв. м, у житловому будинку літ. «А-9» за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 53-Б, з тих підстав, що стороною обвинувачення не доведено, що в межах відкритого кримінального провадження вони можуть мати значення для досудового розслідування та можуть бути доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя також вважав необхідним зазначити, що, дійсно, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з кримінального провадження, на проведення обшуку за місцем проживання співзасновника ТОВ «Укрроскабель», ТОВ «Листехпоставка» та заступника директора ТОВ «Листехпоставка» ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та у нежитловому приміщенні першого поверху № НОМЕР_1 , загальною площею 4,7 кв. м, у житловому будинку літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_3 , які належать йому на праві власності. Однак, фактично слідчим проведено два самостійних обшуки за однією адресою, перший обшук було розпочато о 10.15 год. та його було закінчено о 12.10 год., та в подальшому, майже через дві години, о 14.00 год. розпочато новий обшук, який закінчено о 18 год. 30 хв., складено два самостійних протоколи обшуку. Згідно положень ч. 1 ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз, про що також зазначено в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2018. Вказані обставини також вказують на неможливість накладення арешту на майно, вилучене у вказаному нежитловому приміщенні.
Так, відповідно до положень ч. 7 ст. 173, п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Більш того, щодо доводів заявника ОСОБА_3 про залучення до проведення обшуку службових осіб ГУ ДФС в Харківській області, які не мають повноважень вчиняти будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
У відповідності до положень ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.
Отже, за змістом вказаної норми, участь працівників оперативних підрозділів при проведенні обшуку не виключається.
Згідно доручення старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 20.12.2018, доручено співробітникам ОУ ГУ ДФС в Харківській області провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в тому числі, прийняти участь у проведенні обшуку за місцем проживання співзасновника та керівника ТОВ "Укрроскабель" та ТОВ "Листехпоставка" ОСОБА_7 (а.с. 42).
Крім того, скарга в частині повернення вилученого майна, також на теперішній час не підлягає задоволенню, оскільки як зазначено вище клопотання про арешт майна розглянуто 28.12.2018.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Доводи заявника щодо неповернення майна за вказаних обставин на теперішній час ґрунтуються на припущеннях.
Враховуючи викладене, підстави до задоволення скарги на теперішній час відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1