Справа № 729/1041/18
1-кп/729/20/19 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

09.01.2019 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000271 від 18.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білоцерківці Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 17.06.2018 року близько 22 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у провулку Раковому в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області , під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно завдав удару кулаком в область обличчя, від чого останній впав на землю, після чого наніс не менше чотирьох ударів дерев`яною палицею в область тулуба ОСОБА_7 та декілька ударів ногами в область голови, лівої верхньої кінцівки та лівої нижньої кінцівки, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: однієї забійної рани на голові, двох синців та одного садна на голові, що мають ознаки легкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я; закритої травми грудної клітки: переломів 5,6,9,10,11 ребер зліва, травматичного розриву селезінки, який супроводжувався гострою внутрішньою кровотечею (в черевній порожнині), чотирьох синців на грудній клітці, що має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння; двох синців та трьох саден на лівій верхній кінцівці, двох синців та чотирьох саден на лівій нижній кінцівці, що мають ознаки легкого ступеню тілесних ушкоджень за ознаками тривалості розладу здоров`я.

Причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата як наслідок гострої внутрішньої кровотечі в результаті травматичного розриву селезінки.

Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді травматичного розриву селезінки.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 17.06.2018 року він разом з братом ОСОБА_7 , сестрою ОСОБА_8 матір`ю ОСОБА_9 святкуючи день народження останньої вживали спиртні напої. В цей же день у вечірній час у провулку Раковому в с.Кобижча Бобровицького району під час конфлікту із братом ОСОБА_7 він вдарив його кулаком по обличчю, від удару брат впав на правий бік, після нанесеного удару в область живота, брат перевернувся на спину і він невеликою палицею, наніс декілька ударів у лівий бік, після чого він ще наніс йому декілька ударів палицею по руках та ногах, а також ногою в область живота. ОСОБА_8 , яка прибігла, почувши сварку між ними, відтягнута його від брата і вони всі втрьох пішли до будинку де проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після чого останній ліг спати, а він пішов до будинку де проживає з матір`ю. Вранці наступного дня до них прийшла ОСОБА_8 та повідомила, що брат помер. Вину визнає частково, так як вважає, що він не міг нанести брату таку кількість ударів, як зазначено у висновку експерта, а також умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень не мав. Також вказав, що під час проведення досудового розслідування на нього здійснювався тиск працівниками поліції, але він не оскаржував їх неправомірні дії.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в суді доказами, зокрема:

показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 18.06.2018 року вранці їй подзвонила мати ОСОБА_9 та повідомила, що помер брат - ОСОБА_7 . Прийшовши до будинку, його тіла вона не бачила, в будинку був безлад. Згодом слідчий повідомив, що брата було вбито і в його смерті підозрюють іншого брата ОСОБА_3 , але вона не може повірити, що останній міг вбити рідного брата. Просила призначити міру покарання для обвинуваченого, не пов`язану із позбавленням волі;

показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 17.06.2018 року ОСОБА_7 , вона, мати та брат ОСОБА_3 вживали спиртні напої. Близько 20 год. ОСОБА_7 в будинку де вона з ним проживала, почав з нею сваритися, вдарив її. Після сварки остання сказала матері, що поїде до Києва та пішла з дому. На зупинці її зустрів ОСОБА_3 та забрав додому. Після повернення до будинку разом з братом та матір`ю, ОСОБА_7 вдома не було. Вони з матір`ю залишилися, а ОСОБА_3 пішов у провулок. Через деякий час почули крик ОСОБА_7 . Прибігши у провулок, вона побачила, як останній лежав на землі, а ОСОБА_3 стояв над ним. Вона відтягнула ОСОБА_3 від лежачого на землі брата. Потім ОСОБА_7 підвівся, одяг у нього був мокрий, і всі пішли до будинку та лягли спати. Прокинувшись вранці вона зайшла до кімнати, де знаходився ОСОБА_7 та виявила, що останній помер. Вона не бачила у руках ОСОБА_3 палиці, та не бачила, чи наносив він удари ОСОБА_7 ;

показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 17.06.2018 року вони святкували її день народження разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та вживали спиртні напої. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пішли додому, через деякий час прибігла ОСОБА_8 і повідомила, що вони з братом посварились він її вдарив, вона поїде у м. Київ на роботу. Вона попрохала сина ОСОБА_10 повернути сестру. Через деякий час вони прийшли і вона та дочка сиділи на лавці біля двору та почули з провулку нецензурну лайку ОСОБА_7 . ОСОБА_3 та ОСОБА_8 побігли в провулок, згодом повернулись і всі пішли в будинок де жив ОСОБА_7 , який знявши мокрий одяг ліг спати, а вона та обвинувачений пішли до себе додому. Рано вранці її розбудила дочка ОСОБА_8 і повідомила, що ОСОБА_7 помер;

показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що вони були запрошені працівниками поліції у якості понятих для проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Під час проведення слідчих дій останні добровільно розповідали по подію, яка відбулась 17.06.2018 року, при цьому проводилась відео зйомка та складались протоколи. Зауважень під час проведення слідчих експериментів не надходило. Все відображено у відповідних протоколах, з якими вони ознайомлювались та підписували, засвідчуючи своїм підписом їх правильність. Тиску на них зі сторони працівників поліції не було;

показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона, як слідчий Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, виїздила на місце події в с.Кобижчу Бобровицького району, де був виявлений труп ОСОБА_7 . За вказаним фактом були внесені відомості в ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України. В подальшому після проведення розтину було встановлено, що смерть настала від завданих покійному тілесних ушкоджень і що їх напередодні наніс ОСОБА_3 . В зв`язку з цим кваліфікація кримінального правопорушення була змінена на ч.2 ст.121 КК України. На досудовому розслідуванні вона допитувала ОСОБА_8 яка покази надавала добровільно;

показами свідків ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , які показали що 18.06.2018 року вранці вони дізнались про смерть ОСОБА_7 , і після приїзду працівників поліції заходили до будинку, в якому знаходилось тіло покійного. На його обличчі були подряпини, а в будинку розбитий посуд та згорнуті килимки. Вони допомогли родичам відвезти тіло до моргу;

протоколом огляду місця події від 18.06.2018 року та фототаблицями, доданими до нього, з яких вбачається, що в одній із кімнат будинку по АДРЕСА_3 на дивані в сидячому положенні було виявлено труп ОСОБА_7 , на обличчі та в області колін обох ніг виявлені садна;

протоколом огляду місця події (трупа) в приміщенні моргу Бобровицької ЦРЛ згідно якого, при поверхневому огляді трупа на ньому були виявлені тілесні ушкодження: синці на обох повіках очей, синці на лівому передпліччі, плечі, на лівій половині грудної клітини, синці прямолінійні на грудній клітці, синці на лівому бедрі, садна на нижніх кінцівках (поодинокі);

протоколом огляду господарства в АДРЕСА_3 та фото таблицями, доданими до протоколу, в ході якого було оглянуто будинок та кімнату, де було виявлено труп ОСОБА_7 . Слідів боротьби чи будь-яких інших слідів, які б вказували на злочин виявлено не було;

висновком судово-медичної експертизи трупа №109 від 18.06.2018 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені: одна забійна рана на голові, два синця та одне садно на голові. Дані тілесні ушкодження мають ознаки легкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я і могли бути спричинені внаслідок нанесення не менш як 3-х ударів тупим предметом в тому числі руками, ногами; закрита травма грудної клітки: переломи 5,6,9,10,11 ребер зліва; травматичний розрив селезінки, який супроводжувався гострою внутрішньою кровотечею, чотири синця на грудній клітці. Комплекс даних тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження спричинені напередодні настання смерті прижиттєво дією тупого предмета ( предметів прямолінійної форми по механізму удару в кількості не менш 4-х ударів). Дані тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні потерпілого з положення стоячи, з висоти власного зросту, на площину з наступним ударом об тупі предмети; два синця та три садна на лівій верхній кінцівці, два синця та чотири садна на лівій нижній кінцівці. Дані тілесні ушкодження мають ознаки легкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоров`я і могли бути заподіяні внаслідок нанесення не менше як 4-х ударів тупим предметом( предметами). Потерпілий в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень міг знаходитися як у вертикальному, або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному звернутим як передньою поверхнею тіла ( обличчям) та і задньою поверхнею тіла( спиною) по відношенню до нападника. Після отримання наявних тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати самостійні цілеспрямовані дії ( рухатись, підійматись, розмовляти, кликати на допомогу). Смерть настала через значний проміжок часу. Причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата як наслідок гострої внутрішньої кровотечі в результаті травматичного розриву селезінки. Причина смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді травматичного розриву селезінки;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2018 року, в с.Кобижча та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, в ході якої ОСОБА_8 добровільно розповіла та показала як саме та при яких обставинах ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;

протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_6 , від 18.06.2018 року, під час якого останній добровільно розказав та показав яким чином він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 перебуваючи у провулку Раковому в с.Кобижча 17.06.2018 р;

показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , які показали що ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно давав покази, тиску з боку працівників поліції не було, всі слідчі дії в даному кримінальному провадженні проводились з участю захисника. Жодних скарг на неправомірні дії працівників поліції не надходило;

протоколом освідування ОСОБА_3 від 21.06.2018 року, при поверхневому огляді останнього в ділянці правого ліктьового суглобу та на правій кисті були виявлені ссадна та рани;

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2018 року, дозвіл на проведення якої було надано ухвалою апеляційного суду Чернігівської області та прослуханим в судовому засіданні аудіозаписом розмови від 19.06.2018 р., ОСОБА_3 з особою з якою він перебував в одній камері після затримання в порядку ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_3 17.06.2018 року наносив удари ОСОБА_7 від яких останній помер.

Таким чином вищезазначені докази є належними та допустимими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він не мав умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та заперечення щодо кількості спричинених ударів не заслуговують на увагу, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту видно, що обвинувачений детально розповів, що наніс удар рукою в область обличчя ОСОБА_7 , декілька ударів ногами в область живота, грудної клітки, а також декілька ударів дерев`яною палицею в ліву частину грудної клітки та кінцівок. Вищезазначене узгоджується з висновком судово-медичної експертизи з якого вбачається, що у потерпілого має місце закрита травма грудної клітки, а саме: переломи 5,6,9,10,11 ребер зліва; травматичний розрив селезінки, який супроводжувався гострою внутрішньою кровотечею, чотири синця на грудній клітці, і дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також з протоколом про результати проведення негласної слідчої( розшукової) дії та протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 .

Крім того в судовому засіданні обвинувачений не заперечував відносно того, що між ним та братом ОСОБА_7 виник конфлікт і що він наносив йому в провулку Раковому тілесні ушкодження.
Відповідно до положень п. 22 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року « Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки».
Тому, суд враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого, яка передувала події, а також те, що він свідомо наносив удари ногами та дерев`яною палицею в область грудної клітки вважає що є всі підстави вважати направленість умислу обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що передбачено ч. 2 ст.121 КК України.
Твердження обвинуваченого про те, що він наносив удари потерпілому не тією дерев`яною палицею, яка вилучена в ході слідчого експерименту за його участі не можуть бути взяті до уваги, оскільки з відеозапису даної слідчої дії, яка проводилась на наступний день після вчинення злочину, видно, що ОСОБА_3 , підтверджує, що дерев`яна палиця яка знаходилась у веранді будинку, в якому він проживає разом з матір`ю, це та сама дерев`яна палиця, якою він наносив удари 17 червня 2018 року своєму брату ОСОБА_7 .
Доводи ОСОБА_3 з приводу здійснення на нього тиску та проведення інструктажу з боку працівників поліції до проведення слідчого експерименту не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та спростовуються показами допитаних працівників поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , і їх покази узгоджуються з показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні в якості понятих при проведенні слідчого експерименту. Також в процесі досудового розслідування стороною захисту жодні дії працівників поліції не оскаржувалися.
Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.

Крім того з відеозапису вказаної вище слідчої дії вбачається, що слідчим ОСОБА_16 обвинуваченому роз`яснена ст. 63 Конституції України і останній добровільно погодився давати покази в присутності захисника ОСОБА_6 , його покази були чіткими, послідовними і він всім учасникам слідчої дії конкретно вказав точне місце де були нанесені ним тілесні ушкодження потерпілому та показав, як саме наносились ним удари.

Не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_6 , відносно того, що в ході досудового розслідування не встановлені причини виникнення безладу в будинку де проживав ОСОБА_7 разом з сестрою, оскільки в протоколі огляду місця події зазначено, що слідів боротьби не виявлено. Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що саме вона згорнула килимки в будинку, і після того, як ОСОБА_7 ліг спати вони з ним більше не спілкувалась, а свідок ОСОБА_14 не міг чітко вказати, що тарілка, яка знаходилась на підлозі була розбита саме під час боротьби, а не випадково.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_8 відносно того, що в ОСОБА_3 не було палиці та при ній він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та до показів свідка ОСОБА_19 , відносно того, що з веранди будинку він надав одну з дерев`яних палиць, яка була найближче до нього з усіх інших палиць, які там знаходились, оскільки вони є рідною сестрою та братом обвинуваченого, а тому вони зацікавлені у звільненні останнього від кримінальної відповідальності. Їх покази спростовуються протоколом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_3 підтвердив що тілесні ушкодження ОСОБА_7 він наносив саме тією дерев`яною палицею, яка виявлена в ході вказаної слідчої дії, та протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , яка під час проведення слідчої дії чітко вказала щодо нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому в тому числі і палицею. Крім того в судовому засіданні обвинувачений не заперечуючи щодо нанесення ударів руками, ногами та палицею потерпілому, стверджував що розмір палиці був значно менший.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі. Обраний обвинуваченим спосіб захисту суд розцінює як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз №469 та №470 від 28.08.2018 року, ОСОБА_3 за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_3 на час проведення експертизи не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, протиалкогольне лікування йому не показане.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника ОСОБА_6 щодо відсутності в даному кримінальному провадженні обставини, яка обтяжує покарання не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні як свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , так і обвинувачений ОСОБА_3 підтвердили, що вони 17.06.2018 року святкуючи день народження своєї матері, вживали спиртні напої, що підтвердили і під час слідчого експерименту.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, суспільно-небезпечний характер дій обвинуваченого, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку,його характер, мотив кримінального правопорушення та спосіб його вчинення, поведінку потерпілого, особу винного, його вік, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, не працює, сімейний та матеріальний стан, характеризуючі дані, думку потерпілої щодо міри покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і приходить до висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією частини 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки призначене покарання полягає у триманні засудженого в умовах ізоляції і взяти під варту з зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 09.01. 2019 року. В строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.06.2018 року по 21.06.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений, а процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставівикладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силуі взяти під варту з зали суду.

Строк рахувати з часу фактичного затримання, з 09.01.2019 року.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.06.2018 року по 21.06.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
Нігтьові пластини з обох рук трупу ОСОБА_7 , 7 недопалків цигарок, куртку чорного кольору, рушник синього кольору, штани синього кольору, дерев`яну палицю, які знаходяться в камері збереження речових доказів Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області після вступу вироку в законну силу - знищити;
Мобільний телефон «Нокіа» 73 з карткою мобільного оператора «Київстар» - повернути ОСОБА_8 ;
Карту пам`яті Micro SD 4 Gb, оптичний диск DVD-R 4/7 Gb №70-Т залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1