Справа № 536/2000/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 30 листопада 2018 року з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000986 від 16 листопада 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2018 року біля 14 год. потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 перебували у домоволодінні останньої за адресою: АДРЕСА_1 , де разом проводили роботи у приміщенні погребу та де ОСОБА_4 передала ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон ErgoF181 для освітлення ним приміщення погребу, де після закінчення робіт у ОСОБА_5 виник умисел на його крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний намір біля 16 год. 08 листопада 2018 року, впевнившись, що її дії непомітні для господаря та інших сторонніх осіб з корисливих мотивів перебуваючи в приміщенні погребу в зазначеному домоволодінні викрала згаданий мобільний телефон ErgoF181 білого кольору серійний номер НОМЕР_1 вартістю згідно висновку експерта №4380 від 23.11.2018 року 285 грн. спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму, зникла з місця злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, так як вона таємно викрала чуже майно.

Під час досудового розслідування 30 листопада 2018 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 уклали угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаялася, будь-яких матеріальних та моральних претензій потерпіла до неї не має та вони домовились про узгоджену міру покарання ОСОБА_5 у виді 80 годин громадських робіт.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Суд, переконавшись, що сторони примирились, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої ОСОБА_5 повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про можливість її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України, має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_5 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, а потерпілій ОСОБА_4 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому укладення угоди про примирення з потерпілою є цілком виправданим.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2018 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000986 від 16 листопада 2018 року.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України призначивши покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази: мобільний телефон ErgoF181 білого кольору серійний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у її володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1