Справа № 361/2039/19
Провадження № 1-кп/361/426/19
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
11 квітня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів: - ОСОБА_3 ,

потерпілою ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0000225 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 січня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гоголів Броварського району Київської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

Судом визнано доведеним, що 22.01.2019 близько 17 години 00 хвилин, між
ОСОБА_5 , який перебував на кухні приміщення будинку АДРЕСА_3 , та ОСОБА_4 , виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин.
Під час даної сварки, ОСОБА_5 , перебуваючи в кухні цього ж будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , взяв кухонний ніж в праву руку та стоячи навпроти потерпілої завдав цим кухонним ножем їй два удари в область верхньої лівої частини грудної клітки, після чого ОСОБА_4 присіла та ОСОБА_5 наніс їй ще один удар в область передньої поверхні її живота.
Вказаними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта Броварського районного відділення КОБ СМЕ № 15 від 18.03.2019 року тілесні ушкодження у вигляді: двох колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітини зліва в лівій підключичній області, що проникають в лівуплевральну порожнину та пошкоджують верхню долю лівої легені, підшкірної емфіземи м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини зліва та шиї зліва, лівосторонній гемопневматоракс, колотої поверхневої рани передньої поверхні живота. Два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; колота поверхнева рана передньої поверхні живота відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину в інкримінованому йому злочині за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 22 січня 2019 року близько 17 години перебуваючи на кухні будинку АДРЕСА_3 під час сварки із ОСОБА_4 умисно спричинив ножем тяжкі тілесні ушкодження.

Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину повністю і щиросердечно розкаявся, жалкує про вчинений ним злочин та просив надати шанс на виправлення.

За себе повідомив, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання за яким проживає спільно із своєю матір`ю та сестрою.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог п. п. 1, 2-1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті, які в значній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, та надання медичної допомоги або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України органом досудового розслідування в обвинувальному акті, затвердженого прокурором не вказано, та судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, думку прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він, визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, просив вибачення у потерпілої, надавав медичну допомогу потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з жовтня 2012 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо та останнім часом у зловживанні спиртними напоями не був помічений. Зазначені обставини є виключними та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_5 як особа не є небезпечним для суспільства.

Враховуючи всі перераховані обставини, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, при цьому суд приймає до уваги і поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину та його поведінку в суді, яка свідчить, що ОСОБА_5 зробив для себе належні висновки, а саме не ставати на злочинний шлях, а тому вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання при звільненні з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого ним злочину, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, дійшов висновку, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження застосовувались, у вигляді тримання під вартою, вказаній особі, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід, передбаченого ст. 176 КПК України, суд вважає за необхідне змінити на особисте зобов`язання з покладенням на нього зобов`язання на цей період не відлучатися з Броварського району Київської області без дозволу суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу, засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - замінити на особисте зобов`язання, та зобов`язати його на цей період не відлучатися з Броварського району Київської області без дозволу суду, негайно звільнивши його з під варти в залі суду після проголошення вироку.

Речові докази: гумові чоботи чорного кольору з камуфляжними вставками з РБК, предмет схожий на ніж з РБК, недопалок від цигарок «Kent» з фільтром білого кольору, букальний епітелій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили знищити за втратою потреби.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1