Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2018 року:

1) неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пролетарськ Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2103» бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; одну пару кросівок білого кольору 40 розміру марки Adidas; одну пару кросівок сіро-жовтого кольору марки Asics; одну пару зимових кросівок чорного кольору - скасовано.

Стягнуто в рівних частинах із законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в дохід держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №345 від 19.06.2017 року в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп., а саме по 197 (сто дев`яносто сім) грн. 74 коп.

Речові докази: мотокультиватор марки «Solo 503 RHX» № НОМЕР_2 залишено за належністю законному володільцю ОСОБА_14 .

Так, згідно з вироком суду ОСОБА_10 , ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони 19 травня 2017 року близько 04.00 год., діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття защібки дерев`яних воріт, проникли в приміщення гаража, що знаходиться на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрали мотокультиватор марки «Solo 503 RHX» № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , чим завдали останньому матеріальних збитків на суму 8100 грн.
У поданій апеляційній скарзі прокурор Луцької місцевої прокуратури не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 , та доведеності винуватості ОСОБА_7 оскаржує судове рішення з мотивів неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність в частині засудження ОСОБА_7 . Вказує, що місцевий суд в мотивувальній частині вироку дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак в резолютивній його частині прийняв рішення про засудження останнього за ч.2 ст.185 КК України. З огляду на це, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначивши йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, доводи прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, думку сторони захисту, яка не заперечувала подану скаргу, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки, поєднаної із проникненням в приміщення, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Також є правильними та ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, поєднаної із проникненням в приміщення, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікація його дій у вступній та мотивувальній частинах судового рішення за ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, прокурор в апеляційній скарзі вказує про те, що місцевий суд в мотивувальній частині вироку дійшовши висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак в резолютивній його частині з невідомих причин прийняв рішення про визнання винним та засудження останнього за ч.2 ст.185 КК України.
Такі доводи прокурора заслуговують на увагу суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За змістом статті 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

У вступній частині вироку зазначаються: 1) дата та місце його ухвалення; 2) назва та склад суду, секретар судового засідання; 3) найменування (номер) кримінального провадження; 4) прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи; 5) закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа; 6) сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження.
В мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема: у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів .

У резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема: у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом .

Аналіз цієї норми процесуального закону дає можливість зробити висновок, що саме резолютивна частина вироку є логічним і юридичним висновком із мотивувальної частини, в якому чітко формулюються прийняті судом рішення стосовно розглянутого кримінального провадження. При цьому в резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, зокрема - рішення про визнання її винуватою у пред`явленому обвинуваченні і відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, місцевий суд фактично проаналізувавши зібрані та досліджені у справі докази в їх сукупності зазначив про доведеність винуватості, зокрема ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в мотивувальній його частині.

Водночас суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не дотримуючись належним чином вимог ст.374 КПК України невірно вказав про визнання винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, хоча при цьому вид та міра покарання відповідає санкції ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги ту обставину, що вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року, у резолютивній його частині, містить невірне рішення про визнання винним ОСОБА_7 , а саме щодо частини статті закону України про кримінальну відповідальність, то апеляційну скаргу прокурора слід частково задовольнити, зробивши висновок про винність та засудження ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України.

Водночас апеляційний суд вважає, що законних підстав, передбачених ст.ст.412, 413 КПК України для скасування оскаржуваного вироку та ухвалення нового вироку, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, немає.

А тому, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року в даному кримінальному провадженні на підставі п.1 ч.1 ст.407 КПК України підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_7 залишити без змін.

Вважати, що ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді