ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
31 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
На обґрунтування суд першої інстанції вказав, що як видно з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_7 є громадянином Туркменістану, отримав освіту в Республіці Туркменістан, українську мову не розуміє, російську мову знає недостатньо для розуміння юридичних текстів процесуальних документів, а тому потребує перекладу обвинувального акту на туркменську мову. При цьому, прокурор у даному кримінальному провадженні не надав обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувальний акт у перекладі на туркменську мову, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані порушення прокурором кримінального процесуального законодавства є суттєвими, істотно порушують право обвинуваченого на захист та правом на справедливий судовий розгляд.
Не погодившись зі вказаним рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На обґрунтування прокурор зазначає, що на думку суду першої інстанції обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме, відсутність у ньому перекладу з української мови на туркменську у зв`язку з чим ОСОБА_7 не зрозуміло суті обвинувачення. Проте, прокурор стверджує, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник не заявляли жодного клопотання про залучення перекладача з туркменської мови, з причин того, що підозрюваному не зрозуміло державної мови на якій проводяться слідчі дії.
Таким чином, прокурор вважає, що вказані висновки суду, не є обставиною що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ст. 291 КПК України не передбачає, що обвинувальний акт повинен перекладатися на іншу мову.
Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора на підтримку апеляційних вимог, ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_6 проти їх задоволення, з поясненнями, що обвинувачений дійсно зовсім не володіє українською мовою та вкрай обмежено, на побутовому рівні, російською мовою, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду, судова колегія визнає наступне.
Всупереч міркуванням прокурора в апеляційній скарзі, відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, крім інших прав, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Оскільки ця процесуальна норма міститься в розділі І КПК України, відноситься до Загальних положень, які поширюються на всі без винятку процесуальні норми, які містяться у цьому кодексі, остільки позиція прокурора щодо не включення до положень саме ст. 291 КПК України вимоги перекладу обвинувального акту, як процесуального документу, на рідну мову обвинуваченого не ґрунтується на законі та суперечить здоровому глузду.
До основних засад кримінального процесуального провадження відноситься також і право обвинуваченого на захист, який, відповідно до положень ст. 20 КПК України, зокрема, полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри або обвинувачення, брати особисту участь у кримінальному провадженні, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Очевидно, що практичне не володіння обвинуваченим українською мовою і поверхове, обмежене, на побутовому рівні володіння російською мовою істотно обмежить саме ці права обвинуваченого.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора, як така, що суперечить матеріалам кримінального провадження та чинному кримінальному процесуальному законодавству задоволенню не підлягає, отже ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою і має бути залишена без змін.
В силу викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: