Справа № 629/3992/18
Провадження № 1-кп/629/147/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000642, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Междуреченська, Кемеровської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурорів Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в невстановлений судовим слідством час, за невстановлених судовим слідством обставин, придбав особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою подальшого його незаконного збуту іншим особам.

24 квітня 2018 року, в період часу з 13:21 год. до 13:22 год., ОСОБА_3 знаходився поблизу будинку 38, розташованого на мікрорайоні 4 в м. Лозова, Харківської області, де незаконно зберігав при собі вказаний наркотичний засіб, маючи прямий умисел на його незаконний збут. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 о 13:22 год., діючи з метою збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, за вищевказаною адресою зустрівся з ОСОБА_7 , який здійснював оперативну закупку вказаного наркотичного засобу. Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, перебуваючи поблизу будинку 38, розташованого на мікрорайоні 4 в м. Лозова, Харківської області, отримав від ОСОБА_7 200 гривень та передав йому медичний шприц з особливо-небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, об`ємом 1,9 мл.

Таким чином, ОСОБА_3 за 200 гривень продав ОСОБА_7 , тобто незаконно збув особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) становить 0,0597 грам.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 24.04.2018 року він знаходився біля буд. АДРЕСА_3 , де нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_7 , якому він передав шприц з наркотичним засобом, за що отримав 200 грн. У шприці було близько 2 мл. наркотичного засобу. Для придбання наркотичних засобів він зв`язувався по телефону, гроші переказував. Розуміє, що збував наркотичний засіб. Систематично цим не займався.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту, а також збут особливо-небезпечних наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, не військовозобов`язаний, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружину інваліда ІІІ групи, батьків пенсіонерів, батько тривалий час хворіє та страждає на хронічні захворювання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, з урахуванням сімейного становища, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого сплинув 31.07.2018 року.
Тому суд вважає за необхідне, до вступу вироку в законну силу, обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «NOMI» моделі «І177», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та піддати його покаранню у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 13 травня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судових експертиз № 1139 від 08.05.2018 року в розмірі 858 гривень 00 копійок, № 1322 від 21.05.2018 року в розмірі 858 гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.05.2018 року, а саме: мобільний телефон марки «NOMI» моделі «І177», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 .

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «NOMI» моделі «І177», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при Лозівському ВП ГУНП в Харківській області (книга обліку 733, квитанція порядковий номер 18/56) повернути засудженому;

- медичний шприц з градуювальною шкалою до 5 мл., всередині якого знаходиться рідина об`ємом 1,9 мл, яка згідно висновку експерта № 1139 від 08.05.2018 року, містить у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0563 грам, який переданий на зберігання до управління логістики УМЗ ГУ НП в Харківській області (книга обліку 6, квитанція 7015); медичний шприц з градуювальною шкалою до 2 мл., всередині якого знаходилися нашарування рідини світло-коричневого кольору, які згідно висновку експерта № 1322 від 21.05.2018 року, містять у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0034 грам, який переданий на зберігання до управління логістики УМЗ ГУ НП в Харківській області (книга обліку 6, квитанція 7064) - знищити як такі, що не мають цінності.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1