Справа № 152/1453/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 20 серпня 2018 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в ніч з 19 серпня 2018 року на 20 серпня 2018 року, з метою викрадення чужого майна пройшов до домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_6 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття дверей проник до житлового будинку, де повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_6 бувший у використанні балон для газу (пропан), ємкістю 50,0 л. вартість якого згідно товарознавчої експертизи №4853/18-21 від 24 вересня 2018 року становить 339 гривень 28 копійок. Після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 339 гривень 28 копійок

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Крім того, в ніч з 19 серпня 2018 року на 20 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області біля домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 з метою заволодіння транспортним засобом та його подальшого використання у власних цілях, пройшов на територію вказаного домоволодіння, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає проник до приміщення господарчої будівлі, де не маючи будь-якого права керувати чи володіти транспортним засобом, умисно, таємно, незаконно заволодів належним ОСОБА_7 мотоблоком моделі «Зубр JR-Q78» потужністю 8 к.с., 2009 року виготовлення, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №4974/18-21 від 09 жовтня 2018 року 8318,30 грн разом із саморобним причепом, спочатку виштовхавши його на вулицю, а потім сівши за кермо мотоблоку та штовхаючи його почав рухатись у вибраному ним напрямку.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 в ніч з 19 серпня 2018 року на 20 серпня 2018 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи свої злочинні дії, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, пройшов на територію вказаного домоволодіння, де проник до приміщення господарчої будівлі, звідки таємно, умисно вчинив крадіжку належних ОСОБА_7 скляних банок ємкістю 0,5 літра в кількості 50 банок, вартістю однієї відповідно висновку товарознавчої експертизи №4972-4973/18-21 від 03 жовтня 2018 року - 2 грн 75 копійок, тобто на загальну суму 137,5 грн, а також картоплекопача моделі «Преміум» до мотоблока марки «Зубр» 8 к.с., вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 4972-4973/18-21 від 03 жовтня 2018 року 383 гривні 15 копійок. Після чого ОСОБА_4 залишив місце події розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 520 гривень 65 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім цього в ніч з 19 серпня 2018 року на 20 серпня 2018 року, після незаконного заволодіння мотоблоком «Зубр», ОСОБА_4 , перебуваючи в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, поблизу залізничної станції «Ярошенка», з метою крадіжки чужого майна пройшов до залізничної колії №15, належної виробничому підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів шляхом демонтажу підручними засобами викрав шість підкладок КД Р-65 вартістю згідно товарознавчої експертизи № 4854/4855/18-21 від 24 вересня 2018 року 134, 60 грн за одну підкладку на загальну суму 807,78 грн та десяти залізничних костилів вартістю згідно товарознавчої експертизи 4 гривні 93 копійки за один костиль на суму 49,3 грн. Після чого ОСОБА_4 залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 завдав виробничому підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» матеріального збитку на загальну суму 857 гривень 08 копійок.

Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що в ніч з 19 серпня 2018 року на 20 серпня 2018 року перебуваючи в АДРЕСА_2 , викрав в ОСОБА_6 бувший у використанні балон для газу (пропан), ємкістю 50,0 л. Крім цього, тієї ж ночі ОСОБА_4 в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_3 заволодів транспортним засобом належним ОСОБА_7 мотоблоком моделі «Зубр JR-Q78» потужністю 8 к.с., 2009 року випуску, а також скляними банками ємкістю 0,5 літра в кількості 50 банок та картоплекопачем моделі «Преміум» до мотоблока марки «Зубр» 8. Також ОСОБА_4 пояснив, що продовжив свої злочинні дії і цієї ж ночі в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, поблизу залізничної станції «Ярошенка» викрав шість підкладок КД Р-65, одну підкладку та десять залізничних костилів.

Про вчинене шкодує, кається, просив суд суворо не карати.

Ураховуючи те, що обвинувачений, захисник та прокурор в судовому засіданні, а потерпілі у заявах не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, дослідженням висновків товарознавчих експертиз та документів щодо речових доказів.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив:

-таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, поєднану з проникненням у житло чи інше володіння особи, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України;

-таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, вчинену повторно, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України;

-незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий.

Обставинами, пом?якшуючими покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року встановлено, що передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

При цьому, суд бере до уваги п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, відповідно до роз`яснень, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовується у випадку самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином, не призначається покарання за кожен вчинений ОСОБА_4 злочин, що передбачений ч. 3 ст.185 КК України, виходячи з роз`яснень ВСУ.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочинів, вчинених обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні наявні процесуальні витрати 1573 гривень за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку в три роки обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мотоблок « Зубр JR-Q78», скляні банки ємкістю 0,5 літра в кількості 50 штук, а також картоплекопач моделі «Преміум» до мотоблока марки Зубр, фрагмент металевої пластини від мотоблока «Зубр» повернути власнику ОСОБА_7 ; три підкладки КД Р-65, три залізничних костилі повернути власнику - виробничому підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; вигнутий гайковий ключ розміром 17 на 17, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП знищити; бувший у використанні балон для газу (пропан), ємкістю 50,0 л. залишити у власника ОСОБА_6 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1