Провадження №1-кп/127/1131/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2018 р. за № 0004409 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.11.2018 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину "Взуттєвий склад" по АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7 ), на одній із торгівельних полиць помітив зимові кросівки марки "Supo", належні ФОП ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, 15.11.2018 року близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 перевзувся у чорні кросівки марки "Supo" 43 розміру вартістю 596 грн. 65 коп. згідно з висновком експерта № 747 від 22.11.2018 року. Після чого ОСОБА_4 , залишивши своє старе взуття в приміщенні магазину та будучи взутим у чорні кросівки марки "Supo", з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ФОП ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 596 грн. 65 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд призначити йому покарання у виді штрафу, який він має можливість сплатити.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілої.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, його молодий вік, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, вчинення злочину вперше.
Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , яка в наданій до суду заяві зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185Кримінального кодексу України.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року на зимові кросівки чорного кольору 43 розміру марки "Supo", які під час огляду місця події 15.11.2018 року було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № 4453660, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 747 від 22.11.2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- кросівки чорного кольору 43 розміру марки "Supo", які поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № 4453660, які відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 16.11.2018 року та квитанції №579 передані до кімнати зберігання речових доказів Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_7 ;
- бувші у використанні зимові туфлі чорного кольору марки "Karat", які відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 16.11.2018 року та розписки обвинуваченого, передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_4 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року на зимові кросівки чорного кольору 43 розміру марки "Supo", які під час огляду місця події 15.11.2018 року було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ ГСУ № 4453660, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя