Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7725/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2017 року за №0000145 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 11.04.2018 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Володарсько Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Прокурор в поданій апеляційній скарзі вирок суду просить скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вказує на те, що вирішуючи питання про призначення покарання суд неправильно застосував Закону України про кримінальну відповідальність та не достатньо врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння внаслідок якого загинула людина.

Захисник ОСОБА_9 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вирок суду просив залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 11.04.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому запобіжний захід залишено попередній домашній арешт.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 3163 грн. 84 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 15 серпня 2017 року близько 09 години 16 хвилин ОСОБА_7 , в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем ВАЗ-2101 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перевозив пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Промисловій в напрямку вул. Слобідська зі сторони вул. Корольова, поблизу буд. № 6, водій ОСОБА_7 в порушення вимог пунктів 2.3 «б» та 13.1 вказаних вище Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу недотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, унаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на задню ліву частину напівпричепа KRONE SDP 27 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 у складі з сідловим тягачем DAF FT XF 105.460 реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 та який знаходився у нерухомому стані в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини.

В результаті указаної дорожньотранспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця та ран ( забійної та забійно рваної) обличчя, розривів правої вушної раковини, садна та рани правого плечового суглобу, садна правого плеча, саден лівого передпліччя, синця лівої гомілки, саден обох колінних суглобів, відкриті багатоуламкові переломи кісток лицевого черепа, кісток основи мозку в ділянці передніх черепних ямок із зміщенням уламків, ушкодженням оболонок та речовини головного мозку в обох лобних долях, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю, яка настала на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 «б», 2.9 «а» та 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо транспортної події та її наслідками.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо відсутності достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.69 КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив необережний тяжкий злочин, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відшкодував шкоду потерпілій в повному обсязі, а тому призначив йому більш м`яке покарання, яке не передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.69 КК України.

Посилання суду на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, з яких видно що обвинувачений був двічі раніше судий і відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не достатньо врахував, що він в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння та від його протиправних дій загинула людина.

Отже, висновок суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.69 КК України, є не достатньо вмотивованим, а призначене обвинуваченому покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає даним про його особу та обставинам, що обтяжують покарання.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_7 нових злочинів можливо в умовах його ізоляції від суспільства, тому вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання необхідно скасувати та постановити новий вирок, при цьому враховуючи, що ОСОБА_7 в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, від його протиправних дій загинула людина, він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відшкодував потерпілій заподіяну злочином шкоду, а тому призначає обвинуваченому покарання, яке буде співмірним ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 11.04.2018 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення воліз позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15.08.2018 року по 16.08.2018 року включно до строку відбуття покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді :