Справа №585/3641/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/89/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/3641/16 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ІГНАТ? ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2018 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка, Вінницького району та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

представника потерпілого КЗ СОР «Перша спеціалізована лікарня» м. Ромни ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_13 просить скасувати вирок суду через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а провадження закрити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що майно (спиляні 144 дерева) були ввірені ОСОБА_11 і останній міг їм розпоряджатися у визначеному законом порядку, не доведено наявність реальних збитків, які б носили характер нестачі і прямого умислу та корисливого мотиву;

- прокурор у кримінальному провадженні ІГНАТ? ОСОБА_14 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим за ч.2 ст.191 КК з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із позбавленням права обіймати певні посади і займатися певною діяльністю по виконанню організаційно розпорядчих і адміністративно-господарських функцій у сфері службової діяльності на строк 3 роки, оскільки при призначенні покарання належним чином не врахована тяжкість та суспільна небезпека злочину, наслідки у виді завдання збитків комунальному закладу, внаслідок чого суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2018 ОСОБА_11 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.191 КК, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади і займатися певною діяльністю по виконанню організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій у сфері службової діяльності на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на підставі ст.76 КК покладені обов`язки: повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнуто на користь КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни 150046,28 грн. та на користь держави 3521,60 грн. процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_11 , обіймаючи посаду головного лікаря КЗ СОР «Перша спеціалізована лікарня» м. Ромни, будучи службовою особою, в лютому-травні 2014 року шляхом зловживання службовим становищем, здійснив розтрату майна, яке перебувало у його віданні, а саме силами та засобами ДП «Підприємство Роменської виправної колонії» здійснив порубку 144 сиро ростучих дерев тополі, які перебували на землях ввірених в користування лікарні та не були обліковані на балансі закладу. Отриману від порубки деревину поза бухгалтерським обліком лікарні було обернуто на користь ДП «Підприємство Роменської виправної колонії», чим заподіяно збитки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни в сумі 150046,28 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу і просили скасувати вирок суду, заперечили проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила ухвалити новий вирок, а також заперечила проти апеляційної скарги сторони захисту, доводи представника потерпілого КЗ СОР «Перша спеціалізована лікарня» м. Ромни ОСОБА_10 про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги як захисника, так і прокурора задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність злочину, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення ОСОБА_11 інкримінованого йому злочину ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК категорично заперечив і в суді першої інстанції пояснив, що з 1983 року і до вересня 2015 року він обіймав посаду головного лікаря психіатричної лікарні у м. Ромни. Лікарня була на землях запасу, а лісопосадки та полезахисні лісосмуги перебували у державній власності. Лісові насадження надавались у користування, якщо розмежовано землі запасу та лісові насадження. До 2014 року лісопосадки залишились не переданими, оскільки вони могли надаватись у користування у випадку створення в юридичній особі відповідних підрозділів, а такі підрозділи в лікарні створені не були, тому лісопосадки залишились у державній власності. Ліси передаються на підставі проектів землеустрою, але лікарня такої документації не робила і ліси їй не передавались, розмежування земель і лісів не проводилось. Комісією райдержадміністрації у 2014 році було складено акт про обстеження дерев, які є аварійними і які перебувають за межами населеного пункту та в подальшому були вирубані. Дерева не мають ніякого відношення до лікарні. Коли йому зателефонували із підсобного господарства і повідомили, що хтось ходить і ставить помітки на деревах, то він з`ясував у бухгалтера чи їм належать ці дерева. Бухгалтер відповіла, що ні. Ніхто з колонії до нього не звертався стосовно вирубки. Юристу, завгоспу та головному бухгалтеру не давав ніяких розпоряджень з приводу підготовки договору чи отримання лісорубного квитка, ніяких листів не підписував і до лісгоспу не звертався. Не пам`ятає чи його повідомляли про те, що здійснюється поруб. Після того, як довідався, що лісосмуги і лісопосадки на обліку не перебувають, то про це більше не турбувався та не знає хто, коли і скільки рубав. Вважає, що всі документи виготовлені після його звільнення та є підробленими.

Допитаний судом першої інстанції представник лікарні ОСОБА_15 поданий цивільний позов підтримав і пояснив, що оскільки активними діями ОСОБА_11 нанесені збитки закладу, незаконним порубом деревини в сумі 150046,28 грн., яка поза бухгалтерським обліком перейшла у власність Роменської ВК № 56, то вказані збитки мають бути відшкодовані саме ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що на початку 2014 року ОСОБА_11 звертався до неї як головного бухгалтера лікарні із запитанням, чи перебувають на обліку дерева-тополі, які знаходяться на підсобному господарстві в с. Колісникове. Вона відповідала, що ні, бо це природні ресурси, а вони не можуть перебувати на обліку як матеріальні цінності. Надалі випилювання дерев в бухгалтерії не проводились, а договір на поруб дерев між закладом та підприємством Роменської ВК № 56 вона в казначействі не реєструвала, оскільки не надходили документи з цього приводу. Як би такі документи були подані, то деревина, яка утворилась після спилювання дерев, повинна бути облікована на балансі закладу. В 2014 році вона від ОСОБА_17 дізналася про вирубку лісопосадки на території центру з реабілітації хворих, а завгосп закладу ОСОБА_18 повідомив про вказівку головного лікаря щодо видачі доручення на отримання лісорубного квитка в Роменському лісгоспі. Доручення виписав касир, його підписав також головний лікар та вона. В книзі доручень не було відмітки про виконання виписаного доручення на отримання лісорубного квитка. За це доручення повинен був відзвітувати ОСОБА_18 , лікарня ніяких витрат на порубку не несла. Акт виконаних робіт про проведення вирубки дерев та документи щодо отримання внаслідок цього деревини також не надавались. Для виявлення нестачі дерев проводилася інвентаризація.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що 01.02.2016 вона приступила до виконання обов`язків заступника головного бухгалтера лікарні і за її участю було проведено інвентаризацію, під час якої виїздом на місце виявлено порубку дерев в с. Колісникове Роменського району. Матеріали за результатами проведеної інвентаризації передано до Роменської місцевої прокуратури. Було також складено протокол, яким визначений розмір збитків (попередньо звернувшись до лісгоспу, які інформували їх про ціну деревини на час порубу). Дерева не перебували на обліку спеціалізованої лікарні, проте в закладі наявний Державний акт на землю. За допомогою нього та плану місцевості, під час інвентаризації з`ясовано, що саме лісосмуга № 55 згідно аплікації земельних угідь є власністю лікарні. До цього часу ці дерева не перебувають на обліку лікарні. Лісополоса на балансі не перебуває, оскільки не оцінена, а коли здійснено поруб, то утворюється деревина, яка повинна бути оприбуткована. Оскільки не визначена винна особа, яка завдала збитки підприємству, то згідно бухгалтерського обліку дані збитки взято на позабалансовий рахунок до моменту встановлення винних осіб або до закриття провадження по справі. Їй відомо, що згідно договору лікарня розраховується за поруб дерев і складається акт виконаних робіт, а також повинна бути оплачена вартість цих робіт, але оскільки такий акт відсутній, то оплата не проводилась. Оскільки відповідно до Державного акту на землю на земельній ділянці, переданій в постійне користування закладу, знаходиться лісосмуга, а тому в користуванні перебуває і ліс, який знаходиться на цій землі. До Державного акту на землю додається все, що знаходиться на землі, за це вони сплачують податок, ці документи вони подають до податкової, ліс це невід`ємна частина від землі, вони беруть довідку з земельного відділу, на земельній ділянці 170 га, знаходяться сіножаті, дороги, ліси. Все це відображено у відповідних документах, якими вони керувались при проведенні інвентаризації 18.05.2016. Під час проведення досліджувалась технічна документація землеустрою на земельну ділянку, що перебуває у користуванні закладу. Було здійснено виїзд на цю земельну ділянку та виявлено поруб дерев, запрошено спеціаліста з держлісгоспу. Вартість деревини визначали на підставі документів, наданих держлісгоспом. На підставі Державного акту про надання в постійне користування земельної ділянки медичний заклад мав право використовувати дерева. В договорі на вирубку лісу зазначено 298 контур, а під час інвентаризації оглядалось місце, де були вирубані дерева. Комунальний заклад не звітував про вирубку лісу до податкової, оскільки вони як комунальний заклад мають пільги по сплаті податку. Ніяких звітів, в яких відображено вирубку даного лісу комунальний заклад не подавав і не готував.

Свідок ОСОБА_20 , яка працює головним бухгалтером Роменської ВК № 56 пояснила, що в 2014 році між Роменською ВК № 56 та лікарнею укладено відповідний договір, який був облікований в Роменській ВК № 56 у юриста. Договір і лісорубний квиток їй надав ОСОБА_21 . Лікарня ніяких коштів за виконання договору не перераховувала, ніяких інших документів від бухгалтерії лікарні не надходило. Деревину привозив на склад Роменської ВК № 56 їхній технік. Пункт 7 Договору передбачає, що Роменська ВК № 56 забирає вирубаний ліс, що і є фактично оплатою вартості їх робіт. Вся деревина заміряна та оприбуткована в лютому-травні 2014 року: це 413,72 м3 деревини і дров 256,23 м3. Вартість робіт по договору складала 3665,00 грн. однак колонія понесла витрат близько 41000 грн.

Свідок ОСОБА_22 , який працює юрисконсультом лікарні повідомив, що взимку 2014 року він готував проект договору на вирубку аварійних дерев за вказівкою ОСОБА_11 , що відбувалося потім йому невідомо. Даний договір мав бути укладений між лікарнею та Роменською ВК № 56. Поруб відбувався на території реабілітаційного центру на підсобному господарстві лікарні. Було підготовлено два примірники договору, які він віддав ОСОБА_11 . Майже всі дані в договір він вносив за вказівкою ОСОБА_11 , в тому числі і про контур в межах якого потрібно виконати поруб дерев. Після звільнення ОСОБА_11 цього договору в закладі не знайшли. Договір укладений на виконання робіт, які мали бути прийняті по акту.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що працює завгоспом в лікарні. Наприкінці зими 2014 року він був запрошений до ОСОБА_11 , який пояснив, що в підсобному господарстві наявні аварійні дерева. У кабінеті були ще двоє людей, які мали можливість у цьому допомогти. Пізніше його запросили в кабінет головного лікаря для того, щоб він на підставі доручення отримав лісорубний квиток. Доручення він особисто взяв в бухгалтерії, яке підписав він та головний лікар, та поставили печатку. Під час поїздки за лісорубним квитком повідомили, що відповідальний працівник відсутній в лісгоспі, а тому запропонували залишити доручення представникам колонії. Він залишив доручення і більше їх не бачив. Доручення він не списував, бухгалтерія не ставила вимогу йому про повернення даного доручення. Коштів для придбання лісорубного квитка йому не виділяли. Коли здійснювався поруб він не бачив.

Свідок ОСОБА_17 , який працює начальником підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільськогосподарської продукції лікарні повідомив, що у лютому 2014 року на території підрозділу невідомі люди у військовій формі почали пиляти дерева, пояснивши, що вони з Роменської ВК № 56 і в них є відповідні документи. З цього приводу він зателефонував ОСОБА_11 , на що останній відповів, що про це знає. Дерева пиляли протягом 3-х місяців і вивозили їх. Дерева, які випилювались, знаходяться в межах земель належних підрозділу згідно копії витягу про державний акт на ці земельні ділянки. По карті дерева включено до межі земельної ділянки, що перебуває у користуванні закладу. Площа лісосмуги складала 0,65 га і перебувала на межі, де закінчується їхня земельна ділянка. В квітні 2016 року приймав участь в огляді земельної ділянки, на якій здійснено поруб дерев. Впевнений, що дерева, які вирубано знаходилися на території реабілітаційного центру комунального медичного закладу. ОСОБА_11 мав їх бачити, оскільки вони знаходилися на в`їзді на територію центру.

Свідок ОСОБА_23 повідомив, що коли він працював заступником начальника управління з організації виробництва Управління державної пенітенціарної служби Сумської області в січні 2014 року був запрошений до участі засіданні Роменської райдержадміністрації, де було повідомлено, що на даний час виникла необхідність залучення Роменської ВК № 56 до прибирання території району, зокрема вирубки аварійно-небезпечних дерев. З цього питання створена спеціальна комісія і вони виїжджали на територію Бобрицької сільської ради для огляду дерев, які загрожують життю і здоров`ю людей. Голова Бобрицької сільської ради говорив, що дерева належать саме Бобрицькій сільраді. За результатом складений акт обстеження цих дерев і цей акт був переданий голові Роменської райдержадміністрації на затвердження. Пізніше Роменська ВК № 56 надавала копію договору на вирубку аварійно-небезпечних дерев і постійно звітувала про виконання робіт, про хід вирубки, виготовлення виробів з отриманої деревини та реалізацію продукції, а також куди йшли кошти, отримані після реалізації цієї продукції.

Свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що у 2014 році справою вирубки дерев на території лікарні займався ОСОБА_24 , а він лише приїжджав для підписання договору. Це відбувалось в 2014 році, проект договору віддали юристу лікарні, обговорили всі питання. ОСОБА_11 взяв проект договору, повідомив, що віддасть його в юрвідділ лікарні і після того, як його перевірять, підпише. Пізніше він заїхав до лікарні і отримав уже підписаний договір та із завгоспом лікарні поїхали для отримання лісорубного квитка, але завгосп по дорозі віддав доручення на отримання лісорубного квитка і лісорубний квиток він отримав сам. Лісорубний квиток повинен бути підписаний лікарнею і відповідно повинна бути їхня печатка. Скоріше за все лісорубний квиток заповнював він особисто. Рукописний текст в довіреності він не проставляв. Печатку лікарні проставляли пізніше. Комусь із своїх працівників він доручив заїхати до м. Ромни в психлікарню для цього, але кому не пам`ятає. Після виконання порубу всі документи, в тому числі і лісорубний квиток зберігався в окремій папці в бухгалтерії виправної колонії, яку пізніше вилучили працівники прокуратури. Коли почали випилювати дерева, вже були всі акти. Була домовленість, що за виконану ними роботу вони отримають деревину, яку випиляли на підсобному господарстві лікарні. Деревини було десь 700 кубів. Після здійснення порубу акт виконаних робіт не складався. На час вирубки він вважав, що цей ліс належав лікарні, так йому сказав начальник установи ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_24 повідомив, що із вересня 2013 року до 07.02.2014 він працював заступником начальника з виробництва Роменської ВК № 56. На час укладення договору про вируб дерев тополі на території лікарні він перебував на лікарняному і даний договір не укладав. До укладення договору обстежували цю посадку підсобного господарства лікарні із залученням агролісгоспу, адміністрації Роменської ВК № 56. Коштів за здійснення порубки у лікарні не було і поки він працював у колонії до цього питання не повертались. Підпис у договорі на здійснення порубу поставив працівник колонії ОСОБА_21 , який був призначений в.о. начальника підприємства колонії. Чому не змінили його прізвище в договорі він не знає, вважає, що це сталося помилково.

Свідок ОСОБА_26 повідомив, що взимку 2014 року до пожежної частини, де він працював, приїхали лісники і попросили дати інспектора для огляду аварійних дерев. Його включили в склад комісії, яка проводила огляд. В с. Колісники провели огляд дерев лісосмуги над дорогою і повернулись до райдержадміністрації складати акт.

Свідок ОСОБА_27 , який працює головним лісничим ДП «Роменський агролісгосп» повідомив, що спиляні дерева не належали агропідприємству. Випадків порубу дерев, які у них обліковуються на території Бобрицької сільської ради за останні 2 роки не зафіксовано.

Свідок ОСОБА_28 суду повідомив, що працює інженером з охорони лісу Роменського лісового господарства. У 2014 році від лікарні надійшов лист з проханням виділити спеціаліста для відведення лісосмуги під рубку та видати лісорубний квиток. Він виїхав, відвів дерева в рубку, порахував і передав в лікарню викопіювання із плану, де саме потрібно провести вирубку. Він, представник лікарні і ще хтось на місці склали польову перелікову відомість, яку він підписав. В ній було зазначено кількість і діаметр дерев, які підлягають вирубуванню, також складено грошово-матеріальну оцінку. Коли він складав перелікову відомість на дерева тополі, то вважав, що це дерева лікарні, представник лікарні лісгоспу надав довідку, що це ліс лікарні. Агролісгосп продає бланк лісорубного квитка, сам бланк заповнює власник лісу і він є підставою для оплати до бюджету. Цей квиток зберігається у власника лісу і має проходити по бухгалтерському обліку. В лісорубному квитку таксова вартість деревини визначається на підставі податкового кодексу, що насправді є податком, а вже продається деревина по реалізаційній ціні. На час заповнення лісорубного квитка у лікарні не було жодних підстав вносити туди будь-які дані.

Свідок ОСОБА_29 повідомив, що на даний час працює начальником відділу у Роменському районі ГУ Держгеокадастру в Сумській області. На території Бобрицької сільської ради в постійному користуванні лікарні перебуває земельна ділянка, на території якої розташоване підсобне господарство. В 2006 році виготовлена технічна документація на цю земельну ділянку та надана в користування лікарні. Така документація виготовляється на підставі відповідного звернення землекористувача та відповідного розпорядження голови РДА. Ці землі і раніше знаходилися в користуванні лікарні, але документація не була належним чином оформлена ще з 1992 року. В користувача з 2006 року землі не вилучалися, як було в користуванні 170 га землі, серед них є землі покриті лісом, так і залишається на даний час.

Свідок ОСОБА_30 повідомив, що працює державним інспектором в Державній екологічній інспекції Сумської області. У квітні 2016 року він був залучений при огляді місця події, а саме огляду земельної ділянки на території реабілітаційного центру лікарні. Огляд проводився слідчим ОСОБА_31 та в присутності представника лікарні, а він проводив заміри і згідно ПКМ від 25.07.2008 № 665 були нараховані збитки. Зазначив, що окремі державні акти на землю і на ліс не видають. Якщо в акті зазначено, що на землі знаходиться ліс, то та особа чи заклад кому передано цю земельну ділянку і є лісокористувачем.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_32 суду пояснила, що вирубана деревина повинна бути взята на облік підприємством, але для цього повинна бути проведена інвентаризація і повинна бути поставлена на позабалансовий рахунок. Все це і було зроблено лікарнею. У разі, якщо б комунальний заклад вирубав цю деревину у відповідності до законодавства, то в такому випадку деревина ставиться на баланс підприємства.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_33 суду пояснив, що проводив почеркознавчу експертизу і відповідно до висновку саме ОСОБА_11 здійснив підпис по чотирьох документах наданих на дослідження. Лише за одним підписом у нього виник сумнів і на підтвердження цього надано відповідний висновок.

Вказані вище показання представника потерпілого та свідків об`єктивно підтверджуються і співпадають також і з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:

- статутом КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни (т.2 а.к.п.1-7), який зареєстрований розпорядженням виконкому Роменської ради народних депутатів за № 169 від 30.09.1994 та затверджений управлінням майном Сумської обласної державної адміністрації у 1998 році, відповідно до якого лікарня є комунальним закладом і керівництво закладом здійснює головний лікар, який самостійно вирішує питання діяльності «Закладу», а «Власник» не має права втручатися в оперативну діяльність головного лікаря. Майно «Закладу» становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі;

- свідоцтвом про державну перереєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи від 07.08.1998 (т.3 а.к.п.157);

- довідкою Сумського обласного управління статистики № 2812 від 26.07.2001 (т.3 а.к.п.158-159), відповідно до якої лікарню включено до ЄДРПОУ за ідентифікаційним кодом 02000369 як юридична особа бюджетного фінансування;

- витягом з наказу № 191 від 03.11.1983 (т.3 а.к.п.64), відповідно до якого ОСОБА_11 призначено на посаду головного лікаря Роменської обласної психіатричної лікарні № 1 по переводу з 01.11.1983;

- довідкою Управління статистики в Роменському районі АБ № 685162 від 23.02.2013 (т.3 а.к.п.108), відповідно до якої лікарня є юридичною особою. Керівник ОСОБА_11 ;

- контрактом від 21.08.2013, укладеним між СОР та ОСОБА_11 (т.2 а.к.п.8-15), відповідно до якого останній наймається на посаду головного лікаря комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни на термін з 01.10.2013 по 30.09.2015 та зобов`язується як безпосередньо, так і через адміністрацію закладу здійснювати поточне керівництво «Закладом», забезпечувати його господарську діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за ним комунального майна, діє на засадах єдиноначальності, має відповідні права та обов`язки, зокрема діяти від імені закладу, самостійно укладати господарські та інші угоди в межах визначених «Власником», забезпечувати ефективне використання бюджетних коштів та комунального майна, не допускати використання комунального майна іншими;

- державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 288946 від 16.03.2006, відповідно до якого лікарня на підставі розпорядження Роменської райдержадміністрації від 23.02.2006 за № 126 є постійним користувачем земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0001, площею 170,1460 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області (т.3 а.к.п.110);

- технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку лікарні для ведення підсобного сільського господарства на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області (т.3 а.с.137-156), відповідно до якої у постійне користування комунальному закладу надано земельну ділянку площею 170,1460 га для ведення підсобного сільського господарства, в тому числі полезахисних смуг 5,5339 га, інших лісових земель 7,8116 га та чагарників 1,0637 га;

- листом Роменського районного відділу ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 27.04.2018 № 263/110/18 (т.3 а.к.п.207) про те, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:003:001 передана в постійне користування лікарні;

- витягом з форми 6-зем про правовий статус земельних ділянок № 116 3/01-31 від 14.02.2014 (т.3 а.к.п.88), з якого вбачається, що земельні ділянки в контурі 693 на площу 170,1460 га на території Бобрицької сільської ради знаходяться в постійному користуванні лікарні, згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель форми № 6 землі віднесені, зокрема, під лісами та інші лісо вкриті площі- 14,4093 га;

- актом обстеження лісових насаджень, що знаходяться поза межами населеного пункту с. Колісники Бобрицької сільської ради від 04.02.2016 (т.2 а.к.п.16), відповідно до якого на земельній ділянці ростуть аварійно-небезпечні дерева, які досягли своєї вікової межі та можуть завдати стихійного лиха, негативно впливають на безпеку руху на даних ділянках автомобільних доріг. Комісія пропонує провести видалення дерев тополі в кількості 144 штук на обстеженій ділянці лісових насаджень;

- договором від 14.02.2014 між лікарнею (Замовник) та Підприємством Роменської ВК № 56 (Підрядник) (т.2 а.с.56-57), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи по прибиранню аварійно небезпечних дерев на ділянці саду поза межами населеного пункту с. Колісникове Бобрицької сільської ради (з прибиранням залишків вирубки, вартість робіт 3669,00 грн., здача-приймання виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог нормативних актів та оформляється актом приймання робіт (т.2 а.к.п.56-57);

- довіреністю № 78 від 14.02.2014 (т.2 а.к.п.58) на отриманням завгоспом ОСОБА_18 комплекту лісорубного квитка від ДП «Роменського лісгоспу»;

- листом головного лікаря від 14.02.2014 за № 01-55/1137 (т.2 а.к.п.59) директору ДП «Роменський лісгосп» з проханням виділити спеціаліста для відводу та обрахування ділянки лісу та продати 1 комплект лісорубного квитка;

- лісорубним квитком 02 ЛКБ № 462102 (т.2 а.к.п.60-61), відповідно до якого власник лісів або постійний користувач (лікарня) надав дозвіл порубку способом прибирання небезпечних дерев;

- висновком експерта № 19/119/6-6/55е від 23.08.2016 (т.2 а.к.п.66-73), відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_11 в графі «Головний лікар Першої обласної спеціалізованої лікарні ОСОБА_11 » у листі № 01-55/1137 від 14.02.2014 на ім`я директора ДП «Роменський лісгосп» ОСОБА_34 , в графі «Головний лікар ОСОБА_11 » у договорі підряду на виконання робіт від 14.02.2014 між комунальним закладом «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» та підприємством Роменської ВК № 56, в графах «Лісорубний квиток видав» та «Лісорубний квиток виписав» у лісорубному квитку серії 02 ЛКБ № 462102 від лютого 2014 року, в графах «Лісорубний квиток видав» та «Лісорубний квиток виписав» у чистому бланкові лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 462102 від лютого 2014 року, виконані саме ОСОБА_11 ;

- листом ДП «Роменське лісове господарство» № 475 від 22.04.2016 (т.3 а.к.п.57), відповідно до якого з питань здійснення порубів лісосмуги на території реабілітаційного центру до ДП «Роменський лісгосп» звертався головний лікар ОСОБА_11 (лист № 01-55/1137 від 14.02.2014), бланк лісорубного квитка отримав завгосп ОСОБА_18 (згідно довіреності № 78 від 14.02.2014), вимітку аварійних дерев проводив інженер ОЗЛ ДП «Роменський лісгосп» ОСОБА_28 ;

- польовою переліковою відомістю пнів незаконного порубу дерев на землях лісового фонду на території лікарні (т.2 а.к.п.40-44) про виявлення 144 пнів сиро ростучих дерев тополі;

- протоколом огляду від 13.04.2016 з фото таблицею (т.2 а.к.п.74-113), де зафіксована територія земельної ділянки поблизу с. Колісникове Роменського району, на якій наявні 144 пеньки;

- протоколами огляду від 04.05.2018 та 25.04.2018 з фото таблицею (т.3 а.к.п.191-200), проведених за дорученням суду, під час яких встановлено, що всі три земельні ділянки, де росли дерева тополі у лісосмузі розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :02:003:0001, що передана в постійне користування лікарні на відстані до межі земельної ділянки від 3,48 м до 6,91 м;

- листом Управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області № 15/3107 від 18.07.2016 (т.3 а.к.п.59-60), відповідно до якого прибирання аварійно-небезпечних дерев на ділянці саду поза межами с. Колісникове Бобрицької сільської ради Роменського району в лютому-травні 2014 року проводилось на підставі укладеного підприємством договору підряду на виконання робіт з лікарнею від 14.02.2014;

- актом обстеження від 18.05.2016 (т.2 а.к.п.115), відповідно до якого на ділянці лісосмуги № 55 проведено рубку дерев тополі. Згідно «Польової перелікової відомості дерев призначених у рубку» у рубку було відведено 144 дерева, деревина яка була видалена відповідно до матеріалів відводу та лісорубного квитка 02 ЛКБ № 462102 становить 449,48 куб/м ділової деревини, та 205,18 куб/м дров`яної деревини. Лісопродукції на ділянці та на території підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільгосппродукції не виявлено;

- листом ДП «Роменське лісове господарство» № 587 від 18.05.2016 року наданим (т.3 а.к.п.63) відповідно до перелікових відомостей кількість ділової деревини 449,48 куб/м, дров`яної 205,18 куб/м на лютий місяць 2014 року (коли був виписаний лісорубний квиток), середня ринкова вартість 1 куб/м половника тополі 3 сорту складала 290,00 грн. з ПДВ, а 1 куб/м дров паливних м`яких порід 96.00 грн. з ПДВ;

- протоколом інвентаризаційної комісії від 23.05.2016 (т.2 а.к.п.45-46), відповідно до якого в ході проведення інвентаризації станом на 18.05.2016 лісопродукції на ділянці та на території підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільгосппродукції не виявлено, документів підтверджуючих списання чи витрачання деревини та актів на утилізацію непридатної деревини та актів здачі - приймання робіт в ході інвентаризації не виявлено, за даними бухгалтерського обліку на субрахунках 204 «Будівельні матеріали», 235 «Паливо, горючі і мастильні матеріали» ділова деревина та дрова дерев тополі, які видалені з лісосмуги за період з лютого 2014 року по 01.05.2016 не оприбутковувалася та станом на 18.05.2016 не значиться. Відповідно до листа-відповіді ДП «Роменське лісове господарство» від 18.05.2016 № 587 вартість деревини (в лютому 2014 року), виходячи з середніх ринкових цін 1 куб. м тополі 3 сорту 290,00 грн, а дров паливних м`яких порід 96 грн., склала ділової деревини 130349,00 грн., дров`яної деревини 19697,28 грн., а всього на суму 150046,28 грн.;

- висновком судової економічної експертизи № 10 від 12.08.2016 (т.2. а.к.п.47-51), відповідно до якого висновок інвентаризаційної комісії КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни протокол інвентаризаційної комісії від 23.05.2016 про завдання збитків вказаному закладу в розмірі 150046,28 грн., внаслідок не оприбуткування деревини, яка випиляна у 2014 році із земельної ділянки на території підрозділу з реабілітації хворих та вирощування сільгосппродукції, документально підтверджується;

- актами від 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014 та 30.05.2014 (т.3. а.к.п.102-105), відповідно до яких на дільниці саду поза межами с. Колісникове Бобрицької сільської ради згідно договору від 14.02.2014 виконані роботи по прибиранню аварійно-небезпечних дерев та підприємство Роменської ВК № 56 отримало лісоматеріал;

- листом ДП «Роменське лісове господарство» № 267 від 16.03.2016 (т.2 а.с.116), з якого вбачається, що згідно польових перелікових відомостей наданих Роменською міжрайонною прокуратурою, кількість ділової деревини 449,48 м3, дров`яної - 248,63 м3 на лютий місяць 2014 року (коли був виписаний лісорубний квиток), середня ринкова вартість 1 м3 пиловника тополі 3 сорту складала 290,00 грн. з ПДВ, а 1 м3 дров паливних м`яких порід 96,00 грн. з ПДВ, а загальна вартість ділової деревини склала 130349,00 грн., а дров`яної 23868,48 грн;

- листом підприємства Роменської ВК № 56 та прибутковими ордерами (т.3 а.к.п.51-56), відповідно до яких підприємством в лютому-травні місяці 2014 року з деревини, яка отримана внаслідок порубів лісосмуги на території реабілітаційного центру з вирощування сільськогосподарської продукції КЗ СОР виготовлена та реалізована продукція. Розрахунки з замовником проводились згідно договору підряду на виконання робіт від 14.02.2014 не на бартерній основі, а деревиною за вартістю деревини;

- довідкою підприємства Роменської ВК № 56 від 29.03.2016 (т.3 а.к.п.58), відповідно до якої підприємством протягом 2014 року, згідно договору від 14.02.2014 р., укладеного з лікарнею заготовлено деревини м`якої породи в кількості 669,95 куб/м, а саме техсировини 413,72 куб/м та дрова 256,23 куб/м, витрачено паливно-мастильних матеріалів в кількості 3398 л;

- прибутковими ордерами від 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014 та 30.05.2014 про оприбуткування підприємством техсировини та дров (т.3. а.к.п.66-69);

- листом КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарні» м. Ромни № 01-55/1262 від 14.03.2016 (т.3 а.к.п.93) з проханням провести прокурорську перевірку в зв`язку з виявленими фактами вирубки лісосмуги номер по плану на карті 55 на території підрозділу з реабілітації та вирощуванні сільськогосподарської продукції.

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_11 з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній і неупередженій перевірці всіх доводів апеляційних скарг та фактичних обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про недоведеність того, що розтрачене майно не перебувало у законному віданні ОСОБА_11 і останній не здійснював службові повноваження щодо нього, оскільки з даних технічної документації на земельну ділянку передану у постійне користування лікарні та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0001 передана у постійне користування КЗ СОР та на ній є землі, вкриті лісовою рослинністю.

Відповідно до ст.92 ЗК, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, а відповідно до ст.79 цього Кодексу земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Зважаючи відсутність будь-яких обмежень щодо права постійного користування земельною ділянкою для комунального закладу, колегія суддів приходить до висновку, що лісосмуга, яка знаходилась на території земельної ділянки, право постійного користування на яку мала лікарня, знаходилася у її віданні, а тому ОСОБА_11 як головний лікар цього медичного закладу мав відповідні права та обов`язки щодо цього майна.

Про розуміння цієї обставини і самим ОСОБА_11 свідчать його підписи в лісорубному квитку 02 ЛКБ № 462102, де зазначено, що лісокористувачем є КЗ СОР, листі від 14.02.2014 № 01-55/1137 директору ДП «Роменський лісгосп» з проханням виділити спеціаліста для відводу та обрахування ділянки лісу та продати 1 комплект лісорубного квитка, у договорі підряду на виконання робіт від 14.02.2014, а також об`єктивно підтверджується показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 .

Та обставина, що комунальний заклад не виготовив документацію, яка б дозволяла лісокористування не має значення для правової оцінки дій ОСОБА_11 , оскільки законність порубки лісу не є предметом дослідження даного кримінального провадження, а відсутність необхідних для лісокористування документів жодним чином не спростовує перебування лісосмуги у віданні КЗ СОР.

Також не можна погодитися з доводами апеляційної скарги сторони захисту про відсутність підстав для оприбуткування отриманої внаслідок вирубки 144 дерев тополі деревини, оскільки відповідно до ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства, а відповідно до ст.4 цього Закону принципами бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Україні є, серед іншого повне висвітлення (фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі) та превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Посилання в апеляційній скарзі захисника на відсутність первинних документів про утворення деревини внаслідок порубки дерев жодним чином не свідчить про її реальну відсутність та неможливість складення відповідних первинних документів. Зокрема, підприємством Роменської ВК № 56 були складені відповідні акти (т.3. а.к.п.102-105) і отримана деревина була оприбуткована вказаним підприємством.

Крім того, слід зазначити, що розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні, а бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень, тому факт не оприбуткування отриманої деревини у вказаний вище спосіб вказує тільки на вид розтрати ввіреного ОСОБА_11 майна (деревини).

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність предмету розтрати, оскільки КЗ СОР не здійснював вирубку деревини, уклавши відповідний договір з іншим підприємством, згідно якого вартість робіт відповідає нормативній вартості деревини є явно надуманими і не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Визначена в лісорубному квитку вартість деревини є нормативною, використовується для обчислення рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів та жодним чином не пов`язана з реальною вартістю отриманої внаслідок порубки деревини. Крім того, умови договору від 14.02.2014 не передбачають бартерних розрахунків за виконану роботу, а тільки вказують на можливість за згодою сторін розрахунку деревиною замовника з підрядником.

Разом з тим, під час судового розгляду не встановлено будь-яких даних про оцінку отриманої внаслідок порубки деревини та її передачу до підприємства Роменської ВК № 56 в рахунок оплати за виконані роботи.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність реальних збитків від розтрати майна, оскільки не визначено можливих витрат КЗ СОР на видалення дерев не можуть бути прийняті до уваги та не підлягають задоволенню, оскільки договором від 14.02.2014 встановлена вартість відповідних робіт, які виконані підприємством Роменської ВК № 56 і які мають бути оплачені відповідно до умов договору, а отримана внаслідок порубки деревина вибула з володіння КЗ СОР не у передбачений умовами цього договору спосіб, і відповідно є розтраченою в повному обсязі.

Не можна погодитись і з твердженням апеляційної скарги про безпідставність посилання суду на висновок судової економічної експертизи № 10 від 12.08.2016 при визначенні розміру збитків, оскільки даний висновок підтвердив правильність розрахунку заподіяної шкоди протоколом інвентаризаційної комісії від 23.05.2016, на підставі наявних в матеріалах кримінального документів, належність, допустимість та достовірність яких окремо оцінено судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у ОСОБА_11 прямого умислу на розтрату майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки спростовуються змістом підписаних останнім як головним лікарем документів, зокрема лісорубного квитка 02 ЛКБ № 462102, листа від 14.02.2014 № 01-55/1137 та договору підряду на виконання робіт від 14.02.2014, відповідно до яких він діяв від імені КЗ СОР як власника випиляних дерев.

Зазначені вище обставини підтверджують і наявність корисливого мотиву у ОСОБА_11 на обернення деревини на користь підприємства Роменської ВК № 56.

Досліджені в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та викладені вище докази, на думку колегії суддів, повністю спростовують позицію захисту щодо відсутності підстав для оприбуткування деревини, наявності заподіяної шкоди та умислу на розтрату майна.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 саме за ч.2 ст.191 КК, вважає їх цілком вірними і такими, що об`єктивно узгоджуються з наявними у кримінальному провадженні доказами, які послідовно і логічно доводять винуватість ОСОБА_11 у вчиненні у період часу лютий-травень 2014 року розтрати майна КЗ СОР на суму 150046,28 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем. При цьому, слід зазначити, що суд першої інстанції у своєму рішенні навів достатні відповідні мотиви, чому він не сприймає доводи сторони захисту проти пред`явленого обвинувачення і чому покладає в основу свого обвинувального вироку вказані вище докази обвинувачення.

Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ, «хоча п.1 ст.6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент» (п.61 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 16034/90).

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог кримінального закону при призначенні покарання та, як наслідок, безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, то вони на думку колегії суддів також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до положень ст.75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде до висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи підстави для застосування до ОСОБА_11 положень ст.75 КК (в редакції ЗУ № 4652-VI від 13.04.2012), суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, в повній мірі врахував зазначені вище вимоги кримінального закону та фактичні обставини кримінального провадження, які безпосередньо впливають на звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому, цілком обґрунтовано враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину і його наслідки, особу обвинуваченого, який не судимий і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів не перебуває, має пенсійний вік, а також те, що останній більше 30 років очолював комунальний заклад і не мав жодних стягнень чи зауважень з боку власника СОР, чим дотримано загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також принципу «пропорційності» (рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Крім того, «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а суворість покарання сама по собі також не є вирішальною. Покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), внаслідок чого суд першої інстанції вірно врахував не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру, та звільнення від покарання, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про не врахування судом тяжкості та суспільної небезпеки злочину, наслідків у виді завдання збитків комунальному закладу не заслуговують на увагу та суперечать фактичним обставинам кримінального провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування вироку суду, як про це поставлене питання в апеляційних скаргах прокурора та захисника, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого вирок підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2018 року відносно ОСОБА_35 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ІГНАТ? ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4