Дата документу 12.03.2019 Справа № 323/478/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/478/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/205/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2019 року, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

обрано щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, в період часу з 19-00 години до 06-00 години, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшло клопотання слідчого, в якому зазначено, що 13.01.2019, близько 17-00 годині ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Джастін» по вул. Вокзальній в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21099», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_7 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно із корисливих мотивів, сів в салон автомобіля та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення автомобіля, запустив його двигун та використовуючи свої навики водіння, почав незаконно керувати ним та рухатися в напрямку вул. Богдана Хмельницького в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання, існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України підтверджено показаннями потерпілого та свідків. Вирішуючи питання про запобіжний захід слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 . Крім того, прокурором не надано ні єдиного факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою. Зі змісту апеляційних вимог випливає, що слідчий суддя фактично проігнорував докази та обставини щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують наведені в клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цих ризикам.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, слідчий суддя врахувала обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, хворіє, характеризується за місцем проживання посередньо, має міцні соціальні зв`язки, займається утриманням підсобного господарства. ОСОБА_7 свою вину у скоєному правопорушенні визнає частково. Останній не перебував в розшуку, від слідства та суду не ухилявся. Обставин, які б давали підстав вважати, що підозрюваний буде чинити тиск на свідків чи потерпілих матеріали провадження не містять. Те сам можна зазначити і щодо інших ризиків.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, наявності постійного місця проживання, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого частково задовольнив клопотання та обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи носять суто декларативний характер, в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані в клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу його умов вказаного не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 і застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, в період часу з 19-00 години до 06-00 години, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4