Справа №-613/871/18 Провадження №-1-кп/613/165/18
20 грудня 2018 року м. Богодухів
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мерло Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, що не працює, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,-
за ч.1 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 11 квітня 2018 року близько 16 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, знаходячись поблизу шиномонтажу, що розташований за адресою: с.Максимівка вул.Харківська,14 Богодухівського району Харківської області, скориставшись тим, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу з автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Sony Xperia XA F 3112», б/в, вартістю 2239 грн. 30 коп., що належить ОСОБА_6 , після чого з місця пригоди зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 11 квітня цього року він із салону автомобіля ВАЗ, який знаходився в с.Максимівка скоїв крадіжку мобільного телефону, який знаходився на торпеді, в подальшому мав намір його продати. Підтвердив, що події відбували саме так, як вказано в обвинувальному акті, погодився із найменуванням та вартістю викраденого ним майна, вказаного в обвинувальному акті. Уточнив, що крадіжку мобільного телефону, він скоїв через відчинене вікно автомобіля.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_5 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує його дії за ст.185 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває під консультативним наглядом у лікаря психіатра, осудний, завдану матеріальну шкоду відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_5 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 715 гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Sony Xperia XA F 3112», який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 - залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя