Справа № 347/1272/18
Провадження № 11-кп/4808/43/19
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000363 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, громадянина України, українця, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

29 вересня 2016 року водій ОСОБА_8 , здійснював керування автомобілем марки «SKODA OСTAVIA А-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ділянкою автодороги Р 24 сполученням Татарів-Кам`янець-Подільський із сторони с. Пістинь Косівського району в напрямку м. Косів. Проїжджаючи населеним пунктом по вул. Черемшини в м. Косів, Івано-Франківської області, ігноруючи вимоги п. 12.1., п. 12.4 Правил дорожнього руху, ОСОБА_8 рухався автомобілем з приблизною швидкістю не меншою ніж 80 км/год., що перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці дороги. В салоні автомобіля «SKODA OСTAVIA А-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Проїжджаючи проїзною частиною дороги ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхавши за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля, в результаті якого пасажир ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме: п. 2,3. де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1. в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.4. у відповідності до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У результаті порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, пасажирка його автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини із розривами тканини печінки, селезінки, що згідно висновку експерта № 69 від 02.06.2017 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із застосуванням до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016році» та закрито кримінальне провадження №0000363 від 29.09.2016р. за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішено питання про речові докази в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі начальник Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_9 вважає ухвалу Косівського районного суду від 09.11.2018 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», якою передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили. Таким чином, звільнити внаслідок амністії можна тільки від призначеного покарання, а не від кримінальної відповідальності. Вважає, що місцевий суд, отримавши клопотання від ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», повинен був ухвалити вирок, яким призначити обвинуваченому покарання та в подальшому звільнити його від відбування призначеного покарання.

Просить скасувати ухвалу Косівського районного суду від 09.11.2018 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що на обвинуваченого розповсюджуються положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вперше вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким, та має малолітню дитину, щодо якої він не позбавлений батьківських прав.

Разом з тим, судом не враховано положень чинного законодавства, які встановлюють єдиний порядок застосування амністії та звільнення осіб від відбування покарання у визначених законом випадках.

Зокрема, відповідно до вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За змістом ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», за наявності підстав, передбачених ст. 1 вказаного Закону, особа може бути звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, у разі визнання її винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, у разі визнання її винною у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Таким чином, застосування амністії можливо лише до осіб, відносно яких постановлено обвинувальний вирок.

Проте, при постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог закону та застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», не визнавши його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України обвинувальним вироком суду.

Крім того, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону і рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, оскільки законом про амністію особи, які підпадають під його дію, можуть бути звільнені тільки від відбування призначеного обвинувальним вироком суду покарання, повністю або частково.

Таким чином, допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки завадили суду ухвалити законне та вмотивоване судове рішення

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412,413,415,418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в Косівському районному суді Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя підпис и ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

З оригіналом згідно. Суддя: ОСОБА_3