Справа №523/3412/18
Провадження №1-кс/523/2415/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

10 травня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого вказаного ВП ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001175 від 08.03.2018 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, зі слів - з середньо-спеціальною освітою, маючого двох малолітніх дітей 2008 і 2015 років народження, розлученого, працюючого столяром-будівельником ОДНЗ «Ясла-садок №269» міської ради Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі останній раз:

- 21.09.2007 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 01.07.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 роки 23 дні,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:
07.05.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у здійсненні наїзду передньою лівою частиною автомобіля марки «Opel Vectra Kombi», державний номер польської реєстрації НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_8 , який рухався на регульованому пішохідному переході, розташованому на перехресті пр.Добровольського та вул.Кишинівської в м.Одесі, що мало місце 08.03.2018 року о 22:00 годині.

Як слідує з клопотання й доданих до нього відповідних матеріалів, за наведеним фактом дорожньо-транспортної пригоди, що потягло спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, 08.03.2018 року до ЄРДР внесені відповідні відомості за №0001175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 26.04.2019 року слідчим ОСОБА_6 складено і прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_7 , яке вручено останньому у той ж день.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_6 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 та на тяжкість злочину, у якому підозрюється останній, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, ймовірність можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав означене клопотання та просив його задовольнити, уточнивши в усній промові період часу застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (з 20:00 до 06:00 годин).

Заслухавши позицію захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали внесеного клопотання та надані стороною захисту відповідні документи, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до положень ст.ст.177, 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За розглядуваним клопотанням та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за який визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як слідує з матеріалів клопотання, підозра в інкримінованому ОСОБА_7 злочину обґрунтовується, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.04.2018 року, висновками судово-медичної експертизи №989, судової автотехнічної експертизи №639-А від 26.06.2018 року за дослідженням обставин наїзду автомобіля «OPEL Vectra Kombi», протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2019 року, сукупність чого уявляється слідчому судді достатнім для висновку про те, що наведені докази, в цілому, здатні об`єктивно переконати неупередженого спостерігача у причетності вказаної особи до скоєння інкримінованого діяння.
Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою та має непогашену й незняту у встановленому законом порядку судимість, що може свідчити про його схильність до скоєння протиправних дій та обумовлює ризик вчинення нових злочинів, останній є батьком 2-х малолітніх дітей 2008 і 2015 років народження, має місце реєстрації і постійного проживання в м.Одесі, а також підозрюваний офіційно працевлаштований та за місцем роботи характеризується виключно позитивно, а інкримінований йому злочин відноситься до категорії необережних.
До того ж, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_7 мешкає разом з одним із своїх дітей та у сусідстві зі своєю матір`ю, працює столяром-будівельником ОДНЗ «Ясла-садок №269» Одеської міської ради з робочим часом з 07:00 до 19:00 годин, сукупність чого у свою чергу обумовлюють висновок про достатню міцність соціальних зв`язків вказаного підозрюваного в місці його проживання, про необхідність приділення ним належної уваги і достатнього часу до виховання й розвитку обох малолітніх дітей, що не може обмежуватись визначеним стороною обвинувачення часом.

Отже, наведені обставини, на думку слідчого судді доводять нікчемність позиції сторони обвинувачення в частині визначення часу перебування підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом саме в період з 20:00 до 06:00 години та у необхідності застосування до нього електронних засобів контролю, адже дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та правами останнього, вимагають також від суду і громадськості обов`язкового урахування інтересів неповнолітніх дітей підозрюваного, які мають зазнати належного виховання та відчувати батьківське піклування не тільки у вихідні дні, але й у вільний від роботи підозрюваного час, а доцільність використання електронних засобів контролю за пересуванням підозрюваного, за переконанням слідчого судді, - уявляється сумнівною, необґрунтованою та залишилась недоведеною.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя в цілому погоджується з іншими доводами сторони обвинувачення про неможливість в теперішній час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких видів запобіжного заходу, які б повною мірою забезпечили належне виконання ним процесуальних обов`язків та дозволили б запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання слідчого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Попри те, надаючи оцінку визначеним у розглядуваному клопотанні обставинам та його змісту, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим ОСОБА_6 при викладенні доказів обвинувачення наведені вислови (з клопотання - дослівно) «…вина…підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженню доказів…», «…Підозрюваний ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин…» а відтак вказаним слідчим допущені передчасні висновки щодо винуватості зазначеного підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, що у свою чергу уявляє порушення принципу презумпції невинуватості.

Так, згідно зі ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покарання, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, а поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

За практикою Європейського Суду з прав людини (далі - Суд), яка як зазначалось вище та згідно з ч.5 ст.9 КПК України, підлягає застосуванню під час кримінального провадження, Суд неодноразово повторював, що принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції. Цей принцип, поміж іншого, поширюється на заяви, що їх роблять державні посадові особи стосовно проваджень, що тривають у кримінальних справах, і які спонукають громадськість до висновків про вину підозрюваного та визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом. Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним.

З`ясовуючи, чи становить заява державної посадової особи порушення п.2 ст.6 Конвенції, Суд не надає вирішального значення характерові чи результатам подальшого судового процесу. Наприклад, Суд визнав наявність порушення п.2 ст.6 Конвенції навіть у кримінальних справах, у яких національні суди закрили провадження у зв`язку із закінченням строку давності, заявника виправдали, а вирішувати питання вини взагалі не було потреби (див. рішення від 10.02.1995 року «Альне де Ребімон проти Франції», п.35).

Суд наголошує на тому, що п.2 ст.6 Конвенції не може завадити відповідним органам інформувати громадськість про перебіг розслідування у кримінальних справах, адже це суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному ст.10 Конвенції. Однак він зобов`язує робити це з усією необхідною обережністю та обачністю, щоб дотриматись принципу презумпції невинуватості (п.п.81-83 рішення у справі «Шагін проти України» від 10.12.2009 року).

Аналогічних висновків дійшов Суд у справі «Грабчук проти України» при встановлені порушення принципу презумпції невинуватості за п.2 ст.6 Конвенції слідчим органу досудового розслідування при складенні відповідних процесуальних документів (п.п.42-46 рішення від 21.09.2006 року).

Враховуючи положення ст.62 Конституції України, наведені приписи Суду конвенційної юрисдикції та норми ст.17 КПК України, аналіз змісту розглядуваного клопотання сторони обвинувачення відносно ОСОБА_7 , зокрема означені вище вислови щодо винуватості останнього у скоєнні злочину, по-перше спонукає громадськість до думки про його вину і, по-друге, визначає наперед оцінку фактів відповідним судом, що у своє чергу беззаперечно свідчить про порушення принципу презумпції невинуватості за п.2 ст.6 Конвенції, але наведені обставини істотно не впливають на остаточні висновки слідчого судді з вирішення по суті зазначеного клопотання.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-194, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 08.07.2019 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) заборонити залишати місце проживання в період часу з 22:00 до 06:00 години, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
2) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі м.Одеси;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 08.07.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181, ч.6 ст.195 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Виконання ухвали доручити працівникам Суворовського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1