Справа № 636 / 4174/ 15-к
1-кп / 636 / 447 / 2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження №0000710 по обвинуваченню: ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Леб`яже Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на залізниці складачем поїздів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебував за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та в ході виниклого конфлікту, який стався на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, ОСОБА_6 діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в поперекову область з права ОСОБА_5 .

Згідно повторного висновку експерта за № 8129-ая/17 від 15.01.2018 року встановлено, що у ОСОБА_5 мав місце синець у поперековій ділянці, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом удару-стиснення, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, а саме тривалістю не більше 6 діб.
Внаслідок цих злочинних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_5 отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синця на поперековій області з правого боку.

Крім того, 25.05.2015 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний намір, наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя, а саме глазничної області з правої сторони та носу.

Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4 , витягнув його з квартири на сходовий майданчик та продовжував наносити тілесні ушкодження у виді декількох ударів правою ногою в ліву ногу, а саме: у ліве стегно, у ліве коліно та у зовнішню кістку лівого гомілковостопного суглоба. Після чого ОСОБА_4 впав на праву руку на правий бік.

Згідно повторного висновку експерта за № 8130-ая/17 від 15.01.2018 року встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце наступні пошкодження: синець на обличчі, перелом кісток носа, відрив краю зовнішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синець перелом кісток носа за механізмом удару здавлення: травм зовнішньої кісточки лівої гомілки утворилася від травматичної дії тупого твердого предмета. За ступеню тяжкості синець відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів. Перелом кісток носу за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних пошкоджень, які спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день). За ступенем тяжкості перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба відноситься до ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину інкримінованого йому обвинувачення, що викладена в новій редакції від 23.07.2018 року, відносно навмисного заподіяння легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , не визнав і суду показав, що він 25.05.2015 року у приблизно о 18 годині прийшов до місця мешкання ОСОБА_4 з метою поспілкуватись щодо обставин, за яких той не підвіз із школи його дитину, оскільки ОСОБА_4 постійно його уникав, посилаючись на зайнятість. Не заперечує проти того факту, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, але вів себе ввічливо та доброзичливо. На його дзвінок у квартиру відчинила двері ОСОБА_5 , взнавши, що ОСОБА_4 немає вдома він самочинно увійшов до квартири, сів на стілець та сказав те, що буде чекати поки той не прийде. Через деякий час ОСОБА_4 приїхав і на його пропозицію поговорити, почав проганяти його з дому, а ОСОБА_5 напала на нього та почала бити. Після чого, вони удвох стали бити його, а він наносив удари руками і ногами у відповідь. Визнає свою провину тільки в тому, що зайшов до квартири, в іншому себе винним не визнав, ніяких навмисних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не наносив. А навпаки він отримав певні тілесні ушкодження від потерпілих, але не звертався до медичного закладу для лікуванням та для встановленням тяжкості цих ушкоджень.

Однак, винуватість ОСОБА_6 у скоєнні суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними по справі і дослідженими судом у судовому розгляді доказами в їх загальному зв`язку та аналітичній об`єктивній оцінці.

Так, потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що близько о 19 години 25.05.2015 року у квартиру, в якій вона мешкає, був дзвінок. Відкривши двері, вона на порозі побачила ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, і він почав вимагати позвати її чоловіка. Після цього, вона повідомила його про те, що ОСОБА_4 немає вдома, але ОСОБА_6 самочинно зайшов до квартири, сів в коридорі на стілець та повідомив, що буде його чекати. До дому прийшла їх дочка ОСОБА_8 і вони удвох став вимагати від ОСОБА_6 щоб він покинув квартиру, але ігнорував ці вимоги. Тому, вона подзвонила по мобільному телефону своєму чоловіку і приблизно через півгодини він приїхав. ОСОБА_4 також став вимагати від ОСОБА_6 щоб він вийшов з квартири, але той раптово став наносити йому в обличчя удари кулаками. Захищаючи чоловіка, вона стала відтягувати ОСОБА_6 , але ОСОБА_6 наніс і їй кілька ударів кулаком по тулубу. Після цього, вони виштовхали ОСОБА_6 з квартири на сходовий майданчик під`їзду, однак він схопив руками ОСОБА_4 і не відпускаючи його, став наносити удари ногами у взутті по ногам потерпілого, від чого той впав. ОСОБА_6 і в цьому положенні продовжував наносити удари потерпілому. Їх дочка вийшла з під`їзду і почала звати на поміч, і лише втручання сусідів по будинку, які фізично відтягли нападника, зупинило дії ОСОБА_9 . До цього випадку їх сім`я взагалі ніколи не спілкувалася з ОСОБА_6 , він ніколи не був у них вдома, вони не є родичами або друзями, а також між ними ніколи не було будь-яких конфліктів. Знають друг друга оскільки проживають в одному селищі, та ОСОБА_4 і ОСОБА_6 разом працюють на залізниці. Причини дій ОСОБА_6 їй не зрозумілі.

ОСОБА_4 , даючи пояснення у судовому засіданні, підтвердив покази своєї дружини, та пояснив, що 25.05.2015 року близько о 19 годині йому на мобільний телефон подзвонила його дружина, яка повідомила про те, що до їх квартири самочинно зайшов ОСОБА_6 , який був в нетверезому стані, не виходить і чекає його. Він відразу направився до дому. Після того, як він увійшов до квартири, то побачив, що в прихожій на пуфику сидів ОСОБА_6 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Про його стан він зрозумів за поведінкою та розмовою. ОСОБА_6 почав розповідати щось не зрозуміле про дітей та школу, і тому він запропонував йому вийти на вулицю та порозмовляти там. Однак, ОСОБА_6 піднявся з пуфика та раптово наніс кілька ударів кулаком йому в обличчя та голову. Розбив йому ніс, від чого пішла кров. Для припинення дій ОСОБА_6 , він схопив його за одяг та потягнув на сходовий майданчик під`їзду, в чому допомогла йому дружина. Але на сходовому майданчику ОСОБА_6 почав наносити удари йому по ногах та збив з ніг на підлогу, і навалився на нього і продовжив лупцювати руками. В цей час на дочка позвала на допомогу сусідів, які фактично відтягли ОСОБА_6 від нього та витягли з під`їзду, оскільки він намагався продовжувати бити його. Цього ж дня він був вимушений звернутися до лікарні, оскільки у нього опухло обличчя та він не міг стати на ліву ногу. При медичному обстеженні було встановлено перелом кісток носу та перелом кістки гомілкостопу лівої ноги. Будь-яких підстав або причин таких дій ОСОБА_6 щодо нього не вбачає. У них ніколи не було конфліктів, як за місцем проживання, так і на роботі. Вони ніколи не спілкувалися, оскільки між ними суттєва різниця у віці. Посилання ОСОБА_6 на те, що нібито він не підвіз його дитину зі школи, не відповідає дійсності. Вважає ці обставини ОСОБА_6 видумав, щоб якось обґрунтувати свої дії. Також, зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 стає агресивним і у нього раніше вже були конфлікти з жителями селища.

Вищевикладені пояснення потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_4 узгоджуються з показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Свідок ОСОБА_8 , пояснила, що проживає разом з батьками і 25.05.2015 року близько о 19 годині 15 хвилин їй на мобільний телефон подзвонила мати і попросила піднятися додому, оскільки до них у квартиру самочинно зайшов п`яний ОСОБА_6 і не бажає виходити. Після чого, вона відразу прийшла додому, де в прихожій вона побачила, що на стільці сидів ОСОБА_6 , який виражався нецензурною лайкою. ОСОБА_6 вона знає як жителя селища, вони разом працюють на залізниці, а їх діти навчаються в одному класі. Тобто вони знайомі, однак ніколи тісно не спілкувалися, між ними ніколи не було конфліктів. ОСОБА_6 ніколи не був у них вдома. Вони разом з матір`ю стали вимагати від ОСОБА_6 вийти з квартири, але він ігнорував їх вимоги. За його діями вона зрозуміла, що ОСОБА_6 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Мати подзвонила батьку, який через деякий час приїхав. Коли ОСОБА_4 увійшов до квартири то побачив ОСОБА_6 , який сидів на стільці в коридорі, то він став казати йому, щоб він вийшов. Однак ОСОБА_6 піднявся зі стільця та раптово почав наносити декілька ударів кулаком в голову та обличчя ОСОБА_4 . Мати стала відтягувати ОСОБА_6 , щоб припинити його дії, тоді він став бити і її. Вони виштовхали ОСОБА_6 на сходовий майданчик під`їзду з приміщення квартири, де ОСОБА_6 не відпускаючи ОСОБА_4 , став наносити йому удари ногами по ногах, і коли він впав від цих ударів на підлогу, то ОСОБА_6 сів на нього зверху та почав знову наносити удари кулаками. Після чого, вона вибігла з під`їзду та покликала на допомогу сусідів Іноземцев та Крохмальови, які відтягли ОСОБА_6 від батька та вивели його на вулицю, та при цьому фізично утримували ОСОБА_6 , оскільки він поривався повернутися та продовжити його бити.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 , пояснила суду, що у ввечері у травні місяці 2015 року вона знаходилася біля будинку АДРЕСА_2 та почула крик ОСОБА_11 . Після чого, з під`їзду вибігала ОСОБА_12 і почала кричати про допомогу. До під`їзду побігли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які витягли ОСОБА_6 з під`їзду. Вони його тримали щоб він заспокоївся і не пускали до під`їзду, куди той намагався повернутися. ОСОБА_6 був п`яний та виражався нецензурною лайкою. Що відбувалося у під`їзді вона не бачила, але на вулицю вийшла ОСОБА_5 , як була дуже перелякана, і неї були подряпані руки та обличчя. Почали викликати поліцію. На ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вона не бачила. Також, зазначає, що ОСОБА_6 агресивний.

ОСОБА_15 , при допиті у якості свідка у судовому засіданні пояснив, що у травні 2015 року почув крики дочки ОСОБА_16 про допомогу, і його син ОСОБА_17 разом з ОСОБА_14 побігли в під`їзд будинку АДРЕСА_4 . ОСОБА_9 тримали за руки, він вів себе агресивно. Після цього він пішов, і що відбувалося далі не знає.

Свідок ОСОБА_18 , даючи покази у судовому засіданні, вказав, що ввечері у травні 2015 року біля будинку АДРЕСА_4 , він почув крики про допомогу дочки ОСОБА_19 . Після чого, він побіг в під`їзд, де побачив, що на підлозі сходового майданчика ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .. ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння, був агресивний та в стані алкогольного сп`яніння і нападав на ОСОБА_4 . Разом з ним до під`їзду забіг ОСОБА_17 , і вони удвох відтягли ОСОБА_6 від ОСОБА_4 та вивели на вулицю, посадили на лавочку і утримували, оскільки той поривався повернутися. Причому ОСОБА_6 виражався нецензурною лайкою та виражав образи щодо ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 було розбито обличчя і він був у крові. На ОСОБА_6 він тілесних ушкоджень не бачив. Йому не відомо з яких причин ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_20 додому. До цього випадку ОСОБА_6 , наскільки йому відомо, ніколи до ОСОБА_20 не приходив, будь-яких конфліктів між ними не було, вони взагалі не спілкувалися. Після події ОСОБА_6 йому про причини своєї поведінки не розповідав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , пояснив, що у травні 2015 року він перебував у гаражі, та почувши крики про допомогу дочки ОСОБА_19 побіг до під`їзду будинку, де вони проживають. Разом з ним до під`їду зайшов і ОСОБА_22 . Він побачив на підлозі сходового майданчика лежачих ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .. ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння і нападав на ОСОБА_4 . Вони удвох з ОСОБА_14 почали рознімати їх та відтягли ОСОБА_6 від ОСОБА_4 і вивели на вулицю, посадили на лавочку і утримували близько 15 хвилин, оскільки той поривався повернутися. Причому ОСОБА_6 викрикував нецензурну лайку та образи щодо ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 було розбито обличчя і він був у крові. На ОСОБА_6 він бачив кров, але він не знає чия вона була. Він товаришує з ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 є його родичем. З яких причин ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_20 додому не знає. До цього випадку ОСОБА_6 , наскільки йому відомо, ніколи до ОСОБА_20 не приходив, будь-яких конфліктів між ними не було, вони взагалі не спілкувалися.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними дослідженими судом матеріалами та доказами по кримінальному провадженню:

-повторним висновком експерта № 8129-ая/17 від 15.01.2018 року (т. 2 а.с.93,94) відповідно до якого у ОСОБА_23 мали місце: місце синець у поперековій ділянці, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом удару-стиснення, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, а саме тривалістю не більше 6 діб. Цей сінець утворився в межах доби до моменту первинного огляду. Також, вказане ушкодження могло утворитися у строк до 25.05.2015 року і за механізмом, вказаному в слідчому експерименті потерпілої механізмом утворення відповідає обставинам встановленим при слідчому експерименті;

-даними протоколу слідчого експерименту від 16.07.2015 року (а.с.29-32 крим. провадження) та фототаблиці цієї процесуальної дії, за якими ОСОБА_4 в присутності понятих, показав, яким чином наніс обвинувачений йому тілесні ушкодження, і ці дії ОСОБА_6 об`єктивно підтверджуються підсумками повторної судово-медичної експертизи №447-Ч/17 від 18.12.2017 року (т. 2 а.с.89, 90);

-повторними висновками експерта № 8130-ая/17 від 15.01.2018 року (т. 2, а.с.95-97) за яким у ОСОБА_4 мали місце: синець на обличчі, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів; перелом кісток носа, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день); перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба, що за ступенем тяжкості відноситься середнього ступеня тяжкості, які спричинили розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день). Ці тілесні пошкодження утворилися у ОСОБА_4 не пізніше 26.05.2015 року. Висновки повторної судово-медичної експертизи об`єктивно підтверджується медичною документацією амбулаторного хворого Чугуївської ЦРЛ, рентгенівськими знімками та висновком консультанта рентгенолога.

За наведеним, суд діючи в рамках висунутого прокурором обвинувачення, яке викладено в новій редакції від 23.07.2018 року, доходить висновку, що в ході судового розгляду кримінального провадження доведена вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому злочинів та кваліфікує його дії за змістом вищевказаного обвинувачення у новій редакції, а саме за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , та за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання на загальних засадах в порядку ст.65 КК України, суд діючи в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
Дослідивши обставини справи, дані про його особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості у стані алкогольного сп`яніння, вину не визнав, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю і двох малолітніх дітей на утриманні, офіційно постійно працює на державному підприємстві. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає. Обставинами, що обтяжують його покарання, визначає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, під час розгляду кримінального провадження прокурор просив суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності
Так, відповідно до положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минули два роки. За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України санкцією статті передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, згідно положень ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судому у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, котрий датується травнем 2015 року, тому з оглядом на викладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Дослідивши наведені обставини у сукупності, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, що обтяжують його покарання, те що скоєне ним кримінальне правопорушення має середню тяжкість, суд призначає йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 статті КК України, за якою кваліфіковане діяння у вигляді позбавлення волі, та приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання не можливе без ізолювання від суспільства.
Разом з цим, під час розгляду кримінального провадження адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просила суд застосувати до останнього вимоги пункту «в» ч. 1 ст. Закон України «Про амністію в 2016 році» у разі ухвалення судом обвинувального вироку, про ще не заперечував обвинувачений.
Розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого про застосування відносно ОСОБА_6 амністії, суд виходить з наступного.
Закон України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07.09.2017 року, його дія на підставі ст. 5 Закону України «Про застосування амністії» поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності. Оскільки злочин, який передбачений ч. 1 ст. 122 КК Українии, було вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», відповідно до ст. 13 дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності.
Як передбачено пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Обвинувачений має двох малолітніх дітей: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження і не оспорюється сторонами кримінального провадження. Скоєний ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, не відноситься до тяжких чи особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.

При цьому, відповідно до довідки з виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 14.01.2019 року, вбачається, що обвинувачений не позбавлений батьківських прав щодо зазначених дітей.

З огляду на вищевказані обставини, обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Однак, звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності по вищезазначеним підставам, за вчинення вказаних злочинів, не звільнює його від обов`язку щодо відшкодування завданої ним шкоди потерпілим.

Заявлені потерпілими цивільні позови підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі що ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження та підтвердженні доказами.

Судові витрати та речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 49, 284, 373,374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд,
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити, ОСОБА_6 на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого від злочину ОСОБА_4 , проживаючого в АДРЕСА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4238 гривень 62 копійки, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 гривень та вартість юридичної допомоги адвоката в сумі 2000 гривень, а разом 56238 (п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять вісім) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої від злочину ОСОБА_5 , проживаючої в АДРЕСА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.ст.394,395 КПК України до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_9 та прокурору.

Суддя -