Справа № 676/6115/18
Провадження № 1-кп/676/523/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_8 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я останнього, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_7 03.09.2018 року близько 15 год. 00 хв. навпроти ІІ-го під`їзду будинку № 16 по вул. Соборна в м. Кам`янці-Подільському, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_5 і, обхопивши його шию своєю лівою рукою, почав душити, після того як ОСОБА_5 вирвався від ОСОБА_7 , останній кулаком правої руки наніс один удар по обличчю потерпілого, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляду синця в області правої брови, травматичного крововиливу підкон`юктиву правого ока, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав животом на землю, а ОСОБА_7 , утримуючи своєю лівою рукою його за шию ззаду, умисно з правої кишені штанів потерпілого відкрито викрав посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_5 , в обкладинці чорного кольору з шкірозамінника, вартістю 35 грн., грошові кошти в сумі 60 грн. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном побіг у напрямку просп. Грушевського та з власної необережності під час втечі загубив викрадені грошові кошти в сумі 60 грн., а викраденим посвідченням учасника бойових дій розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 95 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 03.09.2018 року в обідню пору доби на його прохання потерпілий ОСОБА_5 , який сидів на лавці по вул. Соборна в м. Кам`янці-Подільському, передав свій мобільний телефон зателефонувати. Розмовляючи по телефону, відійшов від лавки, де перебував потерпілий, зайшовши в двір через дорогу. Потерпілий ОСОБА_5 в цей час йшов за ним та вимагав повернути мобільний телефон, на що неодноразово повідомляв йому, що поверне коли завершить розмову. Пам`ятає також як ОСОБА_9 , яка перебувала біля ломбарду, також сказала йому повернути мобільний телефон. Перебуваючи вже на дитячому майданчику в дворі, потерпілий вирвав телефон з рук, а він в свою чергу вдарив його кулаком руки в обличчя, після чого притримуючи за шию, витягнув з кишені штанів, на його думку, шкіряний гаманець чорного кольору, грошових коштів не бачив. Одразу почав тікати, виявивши по дорозі, що викрадений предмет є посвідченням, через що його викинув. Додав, що заліз до кишені штанів потерпілого саме з метою викрадення грошових коштів. Зобов`язався відшкодувати завдану потерпілому шкоду, просив несуворого покарання.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина в скоєному повністю доведена дослідженими в судовому засіданні поясненнями потерпілого, свідка та матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 03.09.2018 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на лавці по вул. Соборна в м. Кам`янці-Подільскому, на прохання обвинуваченого ОСОБА_7 дав власний мобільний телефон зателефонувати. ОСОБА_7 , розмовляючи по телефону, перейшов через дорогу в двір. Пересуваючись за ним, вимагав повернути телефон, однак через те, що ОСОБА_7 ніяк не реагував, вирвав свій мобільний телефон з його рук. Коли повернувся щоб йти, ОСОБА_7 схопив за шию ззаду та вдарив кулаком в область обличчя справа, від чого впав на землю, а ОСОБА_7 витягнув з кишені штанів посвідчення учасника бойових дій та грошові кошти в сумі 60 грн., які знаходились вкупі. Після чого втік з місця події. Згодом, на відстані 2-3м від місця події бачив розкидані належні йому грошові кошти. Будь-яких претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, просив не позбавляти його волі.
Допитана в ході розгляду справи свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що в вересні 2018 року близько 14-15 год., перебуваючи на робочому місці в салоні краси по вул. Соборна в м. Кам`янці-Подільському бачила як обвинувачений ОСОБА_7 , йшов в двір, розмовляючи по телефону, а за ним йшов потерпілий ОСОБА_5 та просив віддати мобільний телефон. Сказала обвинуваченому віддати телефон, на що той відповів, що віддасть після розмови. Згодом, перебуваючи вже в приміщенні салону краси, через вікно побачила потерпілого ОСОБА_5 , який лежав спиною на землі, а ОСОБА_7 , схилившись над ним, щось забирає. Одразу вибігла на вулицю та крикнула, що викличе поліцію. Тоді ОСОБА_7 втік з місця події.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2018 року (т. 2 а.с. 12-13), потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що того ж дня близько 15 год. в дворі будинку № 16 по вул. Соборна в м. Кам`янці-Подільському невстановлена особа, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито викрала посвідчення учасника бойових дій в чорній шкіряній обкладинці та гршові кошти в сумі 60 грн.
Згідно даних протоколу огляду місця події з фототаблицею від 03.09.2018 року (т. 2 а.с. 16-21) того ж дня з 15 год. 57 хв. по 16 год. 40 хв. в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було оглянуто двір п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 . Навпроти входу у під`їзд № 1 розташована зелена зона та дитячий майданчик, розміром 15х20м, на якому на відстані близько 6м від бетонної конструкції та близько 2 м від гойдалки було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 60 грн., купюрами номіналом по 10 грн. кожна (серії ХИ № 5547121, ХГ № 1470707, ХГ № № 6757467, ЦИ № 6020720, ХИ № 6712793, ЦЖ № 9517489), які було також оглянуто відповідно до протоколу огляду доказів від 11.09.2018 року (т. 2 а.с. 22).
Згідно даних протоколів пред`явлення для впізнання з таблицею фотоілюстрацій від 03.09.2018 року (т. 2 а.с. 34-36, 56-58) того ж дня потерпілий ОСОБА_5 в період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 40 хв. та свідок ОСОБА_9 в період часу з 20 год. 50 хв. по 21 год. 10 хв. в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_8 впізнали обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 03.09.2018 року із застосуванням насильства вчинила відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 .
Як встановлено з даних протоколу огляду від 05.09.2018 року (т. 2 а.с. 37-38) тогож дня з 11 год. 20 хв. по 11 год. 35 хв. в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , потерпілий ОСОБА_5 шляхом введення відповідного пошукового запиту в Інтернет-мережі, вказав на аналогічну, викраденій в нього, обкладинку для посвідчення учасника бойових дій чорного кольору, виготовлену із шкіри у формі блокноту.
В ході слідчого експерименту з відеозаписом від 05.09.2018 року (т. 2 а.с. 39-40), обвинувачений потерпілий ОСОБА_5 тогож дня в період часу з 11 год. 44 хв. по 12 год. 06 хв. в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , на місці події розповів та відтворив в деталях всі обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, зазначивши при цьому механізм спричинення тілесних ушкоджень та деталізувавши майно, яким заволодів обвинувачений. При цьому, додав, що грошові кошти в сумі 60 грн. знаходились в кишені біля посвідчення.
Відповідно до висновку експерта № 432 від 06.09.2018 року (т. 2 а.с. 33) в потерпілого ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області правої брови, травматичного крововиливу під кон`юктиву правого ока, що могли утворитись внаслідок одноразової дії тупого твердого предмета по механізму «удар» близько 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи.
Згідно довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 6737 від 03.09.2018 року (т. 2 а.с. 14) ОСОБА_5 того ж дня о 17 год. 15 хв. звернувся з приводу його побиття невідомим, встановлено попередній діагноз забій правої надбрівної дуги, крововилив в праве очне яблуко.
Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2540/4 від 05.09.2018 року (т. 2 а.с. 66) підтверджено факт видання потерпілому ОСОБА_5 посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_1 від 27.04.2009 року.
З даних довідки ПП ОСОБА_17 від 06.09.2018 року (т. 2 а.с. 68) ринкова вартість обкладинки на посвідчення учасника бойових дій у вигляді «книжки», виготовлена із шкірозамінника, станом на 03.09.2018 року становила 35 грн.
Згідно даних слідчого експерименту з відеозаписом від 07.09.2018 року (т. 2 а.с. 97-98), обвинувачений ОСОБА_7 того ж дня в період часу з 10 год. 49 хв. по 11 год. 32 хв. в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , захисника ОСОБА_8 , на місці події розповів та відтворив в деталях всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши при цьому як спочатку вдарив потерпілого кулаком руки в праву частину обличчя, від чого той впав на землю, а він в свою чергу притримуючи лівою рукою шию потерпілого, правою рукою витягнув з кишені посвідчення, яке на його думку було гаманцем.
Сукупність досліджених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_7 у у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. При цьому, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про відсутність в обвинуваченого ОСОБА_7 реальної можливості розпорядитися грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 в сумі 60 грн., що свідчить про наявність незакінченого замаху на ч. 2 ст. 186 КК України в цій частині з наступних міркувань.
На думку суду, сторона обвинувачення правильно кваліфікувала діяння ОСОБА_7 як одиничний злочин, з огляду на єдиний злочинний намір обвинуваченого, спрямований на заволодіння майном потерпілого, а саме грошовими коштами (відповідно до пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні). Судом встановлено, що ОСОБА_7 ніхто не переслідував, він мав реальну можливість розпорядитись майном, яким заволодів, а грошові кошти випали випадково в ході втечі останнього, оскільки зберігались в кишені штанів разом із посвідченням, яке на думку обвинуваченого в момент заволодіння, здалось йому гаманцем. Разом з тим, розділення одного злочину, який вчинено одночасно, як закінчений та незакінчений, в подальшому потягло б за собою призначення покарання за сукупністю злочинів, що прямо суперечить ст. 33 КК України.
На глибоке переконання суду, обвинувачений вчинив один злочин грабіж, який закінчився з моменту, коли він мав реальну можливість розпорядитися хоча б частиною майна потерпілого, тобто посвідченням, яке він викинув під час втечі з місця події.
Діяння ОСОБА_7 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, посилаючись на те, що до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області направлено обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України. Однак, таку кваліфікуючу ознаку як «повторність» слід виключити з обвинувачення з наступних підстав.
На момент ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні, розгляд кримінального провадження Хмельницьким міськрайонний судом Хмельницької області за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не було завершено.
Стороною обвинувачення не було надано, а судом не було досліджено вирок суду, яким ОСОБА_7 було визнано винуватим та засуджено за вчинення корисливого злочину.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Положеннями ст. 62 Конституції України гарантується, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
При цьому, зазначення в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2007, згідно якого «для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин», у даному випадку є неприйнятним. Адже така правова оцінка діяння є можливою тільки за умови, коли всі епізоди злочинної діяльності є предметом одного судового розгляду, оскільки за таких умов суд безпосередньо досліджує докази та у вироку робить висновок про доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , яке виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
ОСОБА_7 раніше не судимий, однак в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває обвинувальний акт щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за місцем проживання КП «УК «Добробут» та Ленковецька сільська рада Кельменецького району Чернівецької області компрометуючими даними щодо нього не володіють, не перебуває на обліку в психіатра та нарколога, враховуючи наведене, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України немає.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме визнання вини обвинуваченим, щирого розкаяння, відсутність у потерпілого будь-яких претензій майнового та морального характеру, позицію останнього про застосування щодо обвинуваченого покарання не пов`язаного із позбавленням волі, незначний розмір завданої шкоди, врахувавши особу обвинуваченого, його молодий вік, суд визнає дані обставини винятковими та вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, однак, зважаючи на суспільну небезпечність вчиненого злочину, у виді позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 19.12.2018 року, зарахувавши в строк час тримання під вартою з 03.09.2018 року по 18.12.2018 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.
- грошові кошти в сумі 60 грн., купюрами номіналом по 10 грн. кожна (серії ХИ № 5547121, ХГ № 1470707, ХГ № № 6757467, ЦИ № 6020720, ХИ № 6712793, ЦЖ № 9517489) (т. 2 а.с. 23), що передано на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 24) йому залишити.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя