В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2018 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0006057 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Дубна, Тульської обл., Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого: ВП ТОВ «Електронне світло», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

законного представника потерпілих та цивільного позивача ОСОБА_15 ,

спеціаліста ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 , 09.04.2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, звернувся з проханням до знайомого ОСОБА_15 відпустити його малолітню доньку ОСОБА_13 , щоб вона допомогла помити автомобіль. Того ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю своїх рідних, привіз на власному авто малолітню ОСОБА_13 та завів її до своєї квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої особи, ОСОБА_7 , завів малолітню ОСОБА_13 до ванної кімнати та незважаючи на опір малолітньої ОСОБА_13 , силою зняв з неї одяг та нижню білизну. Потім ОСОБА_7 зняв також свій одяг та нижню білизну оголивши свій статевий член в присутності малолітньої ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_7 , розуміючи свою протиправну сексуальну поведінку, наказав взяти його статевий член в ротову порожнину малолітній ОСОБА_13 , проте остання відмовилась. З метою подолання опору малолітньої, ОСОБА_7 закрив руками ніс ОСОБА_13 , задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом щодо ОСОБА_13 , проти волі останньої, висловлюючи при цьому погрози.

Крім того, ОСОБА_7 , 24.04.2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, маючи злочинний умисел спрямований на розбещення малолітньої, попросив у ОСОБА_15 , під приводом виниклої необхідної допомоги, малолітню дочку ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , привіз до себе додому ОСОБА_14 , а саме до квартири АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої особи, оголив свій статевий член перед малолітньою ОСОБА_14 та змусив останню здійснити акт онанізму.

Згідно висновку експерта №563 від 26.07.2016 року при проведенні амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_13 перенесла психічний розлад у вигляді розладу адаптації: змішаної тривожної та депресивної реакції.

Згідно висновку експерта №694 від 27.09.2016 року, при проведенні амбулаторної, комплексної судової психолого-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_7 , у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється, виявляв ознаки розладу сексуальної переваги у вигляді педофілії і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу сексуальної переваги у вигляді педофілії і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та цивільний позов не визнав та показав, що він нічого протизаконного та аморального по відношенню до потерпілих не вчиняв. 09.04.2016 року о 20 годині 00 хвилин, малолітня ОСОБА_17 допомагала йому мити автомобіль. Після чого вони піднялись до нього в квартиру, де разом переночували. 24.04.2016 року, він брав з собою малолітню ОСОБА_18 до ОСОБА_19 на прохання її батька. В Богуславі вони були самі, переночували та повернулися до ОСОБА_20 на його автомобілі.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим їх познайомила тітка ОСОБА_21 , яка служить в церкві. Він приходив до них додому, в гості, та приносив їм гостинці. Того часу вона навчалась у четвертому класі. 09.04.2016 року ОСОБА_7 попросив її батька відпустити її разом з ним помити автомобіль. Коли вони приїхали до нього додому, ОСОБА_7 її повністю роздягнув, почав купати, за допомогою мочалки, жовтого кольору, доторкався спочатку до ніг, потім до низу живота, після чого піднявся вище. Після купання, вони поїли, потім пішли у кімнату, ОСОБА_7 виправ її спідню білизну та повернувшись у кімнату, сам повністю роздягнувся та почав змушувати її взяти його статевий орган до рота, після того як вона відмовилась, він почав їй погрожувати, затиснув її ніс рукою, засунув статевий орган до рота та наказав «сосати», після того, як все закінчилось, вони лягли спати. Вона спати не могла, тому пішла на балкон взяла свою спідню білизну та одягла її. Зранку вона разом з ОСОБА_7 поїхала мити автомобіль, після чого останній відвіз її до батька.

Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим їх познайомила тітка ОСОБА_21 , яка служить в церкві. Того часу вона навчалась у першому класі. ОСОБА_7 приходив до них додому та приносив їм гостинці. Перший раз ОСОБА_7 привіз її до себе додому та відіслав купатися. Вона спочатку відмовилась але він сказав, що потрібно бути чистою. Потім ОСОБА_7 , за допомогою мочалки, жовтого кольору та мила мив їй ноги та живіт, після чого поправ її спідню білизну та залишив у себе ночувати. Зранку, коли вони прокинулись, вона одягнулась у свої речі і вони пішли до магазину за харчами. Повернувшись до ОСОБА_7 вона поїла кашу, після чого останній відвіз її додому. 24.04.2016 року, ОСОБА_7 вдруге привіз її до себе додому та наказав йти митися, на що вона відмовилась, після чого останній сказав що, оскільки він її вже мив тому вона зобов`язана помити його. Вони піднялися на другий поверх, пройшли через кухню, де стояли плита та стіл, а за шторкою була ванна, раковина та туалет. У ванні вона була одягненою, а ОСОБА_7 роздягнувся, ліг у ванну та змусив її «дрочити йому», вона не хотіла але ОСОБА_7 показав як і сказав: «давай роби». Після того, як вона все зробила у нього «потекла пінка», потім він помився, злив воду з ванної та одягнувся. Після цього вони з`їздили до магазину, купили цукерки та фрукти, і він відвіз її додому.

Допитаний у судовому засіданні, законний представник потерпілих ОСОБА_15 показав, що його з ОСОБА_7 познайомила ОСОБА_22 , він був другом сім`ї. Про події, які сталися з його доньками він дізнався саме від них, після чого він написав заяву про злочин у поліцію. У телефонній розмові ОСОБА_7 просив пробачення за вчинене з його доньками. З доньками у нього довірливі відносини, дівчата про все, що з ними трапляється, завжди йому розповідають. Доньки після зазначених подій почали часто хворіти. Також вказав, що цивільний позов, як законний представник неповнолітніх потерпілих, підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показала, що з обвинуваченим вони відвідували церкву адвентистів, він був вчителем суботньої школи. В родині ОСОБА_17 вона проживала вісім місяців та доглядала за дітьми. Вона разом з дітьми ОСОБА_17 ОСОБА_24 , ОСОБА_25 приїжджала до церкви, де останні займалися в суботній школі у групі ОСОБА_7 , дітям він подобався. Коли, взимку, діти захворіли, то вона разом з ОСОБА_7 приїздили, з гостинцями, до них додому де обвинувачений і познайомився з батьком дітей. Після цього ОСОБА_7 часто бував у родині ОСОБА_17 . Про подію, яка сталась з ОСОБА_7 вона дізналась від дівчат, ОСОБА_24 сказала, що їй ОСОБА_7 погрожував, що заколотить її у гробі та заставив облизувати його статевий орган, який вона покусала.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показала, що вона є дружиною обвинуваченого. Щодо подій в яких обвинувачують ОСОБА_7 їй нічого невідомо, Одного разу вона зустрічалася з неповнолітньою ОСОБА_24 у церкві, яку запросила на обід, після якого вони всі разом пішли на вечірнє служіння. Також їй було відомо, що її чоловік, забирав неповнолітніх дівчат з дитячого будинку, оскільки у них неблагополучна сім`я та возив у Богуслав на дачу відпочивати щоб їх батьки відпочили від дітей. ОСОБА_7 допомагав тільки цим дівчатам, купував їм продукти та безоплатно ремонтував побутову техніку.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні показала, що вона є мамою потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , у 2016 році вона познайомилась з ОСОБА_7 в церкві. ОСОБА_7 , за згодою її чоловіка ОСОБА_15 брав її доньок до себе додому та в село прибирати. Доньки їздили по черзі, а пізніше розповіли їй, що ОСОБА_7 змушував брати свій статевий орган в рот, роздягався та ходив перед ними повністю оголеним, заставляв їх купатися, лякав їх трунами.

У судовому засіданні, допитана у якості спеціаліста, ОСОБА_28 показала, що вона працює психологом з 2013 року, за родиною ОСОБА_17 спостерігає з жовтня 2017 року. У судовому засіданні дівчата давали правдиві покази, про це свідчать їх відкриті жести рук та ніг. У ОСОБА_24 були взагалі відкриті руки до суддів, поза «Я здаюсь» - це вказує на її правдиві покази. У дівчат не було жестів, які б свідчили про те що вони говорять неправду, наприклад прикривання роту, очей. Такі спогади дітям навіяти неможливо. Сказані дівчатами фрази це саме те, як вони розуміють те що з ними сталося, крім того діти на запитання відповідали своїми словами. Вона уважно спостерігала за обличчями дівчат та за їх очима. Коли людина щось згадує, то її очі дивляться вліво вгору. Якби вони не згадували реальні події, а просто вигадували, то такої б реакції не було. Також показала, що сімей під її наглядом у неї багато але сім`я з випадком сексуального насилля/розбещення, у неї одна ОСОБА_17 . Фантазія характерна кожній людині і у дівчат вона також є, але те що ОСОБА_25 постійно дивиться на тата свідчить про те, що вона потребує додаткової підтримки. Покази дівчат змінюються через те, що після травми, психіка витісняє інформацію про те що її завдало але потім, особливо за допомогою психолога, можна все це відновити. Також для таких випадків характерним є ефект перебільшення. Після цих подій дівчата перебували у соціально-психологічному реабілітаційному центрі для дітей де з ними працювали психологи.

Крім показів свідків, в судовому засіданні були досліджені наступні докази, які суд визнає належними, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України:

-заява ОСОБА_15 від 27.04.2016 року про те, що ОСОБА_7 розбестив та зґвалтував його доньок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.2 а.п.206, 209/;

-стенограма ОСОБА_29 №29, 2815т/125/50-2016 від 22.08.2016 року, /папка 22.07.16, файл 19-23-55.1-49/, згідно якої 22.07.2016 року з 19:18:44 протягом 00:04:59 між абонентськими номерами А - НОМЕР_1 /Акімов/ та Б - НОМЕР_2 / ОСОБА_24 -батько дітей/, ОСОБА_30 / ОСОБА_24 /, ОСОБА_31 /Тома/ діалоги, з яких вбачається, що о 19:23 абонент В говорить абоненту ОСОБА_32 «Ты зачем заставлял меня облизывать тебе письку?», а останній відповідає «Этого же нельзя делать ОСОБА_33 », абонент В говорить абоненту А «Ага, нельзя, а тебе можна?», а останній відповідає «… Если что не так делал, ты прости меня пожалуйста», абонент А говорить абоненту В «Лерочка, это было помутнение памяти, понимаешь, ты же в интернате жила и я был, ну вот было какое-то помутнение и все. Я тебе могу рассказать историю… Когда я был маленький, тоже в интернате был, была в нашей группе маленькая девочка. Я соскучился за мамой, к маме хотел, к папе и та маленькая девочка, когда я плакал, жалела меня…Может это замкнуло что-то в голове, но Лера поверь мне, такое больше не повториться», а остання запитує «А она смоктала тебе письку?», абонент А говорить абоненту В «Нет, наверное …», абонент В говорить абоненту А «А зачем ты меня заставлял облизывать тебе письку?», а останній відповідає «…я же тебе говорю, что-то, наверное, замкнуло в голове … я тут сам плохо поступил … Ну, а с тобой, то что получилось, ты прости меня, ради Бога», абонент В говорить абоненту А «Ты показал мне Бога в рот», а останній відповідає «Ой ну прости меня ..»; абонент А говорить абоненту Т «А ты, что там такая злая на меня тоже?», а остання запитує «А зачем ты заставил трогать письку и дрочить?», абонент А говорить абоненту Т «… ты хорошая девочка, тогда извини меня пожалуйста, я больше так не буду … Тома прости меня пожалуйста, хорошо», а остання відповідає «А у тебя из письки сопли шли» /т.2 а.п.240-246/;

-протокол обшуку від 17.09.2016 року, з якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 , вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері до загального коридору, в якому з лівої сторони розміщений газовий котел, праворуч прохід, як окрема кімната, без дверей на підлозі лежить матрац. В даному коридорі розміщені сходи, які ведуть на другий поверх, на якому відразу розташована кухня, де праворуч стоїть газова плита, поруч стіл, холодильник, далі прохід, через занавіску, до ванної кімнати. У ванній кімнаті встановлений бойлер, навпроти унітаз та ванна. У кухні з лівої сторони знаходяться двері, які ведуть у кімнату №1, у якій з правої сторони стоять два дивана-ліжка, навпроти дерев`яна шафа. У кімнаті №1, з правої сторони, знаходяться двері, які ведуть до кімнати №2, в якій зліва, у куті, стоїть тумбочка на якій стоїть телевізор, навпроти ліжко. З лівої сторони, від вхідних дверей, знаходяться двері, які ведуть у підвал, в якому є три кімнати захаращенні будівельним матеріалом та інструментами, взуттям дорослих та дітей /т.3 а.п. 5-16/;

-протокол обшуку від 17.09.2016 року, з якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_3 , у ванній кімнаті було виявлено та вилучено три мочалки: одна - сітчаста, біло-жовто-гарячого кольору, друга - губчаста, жовто-гарячого кольору, третя жовтого кольору /т.3 а.п.190-194/;

-висновок судово-психіатричного експерта №694 від 27.09.2016 року, згідно якого, у період кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв ознаки розладу сексуальної переваги у вигляді педофілії (F65.4 згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом у зазначені періоди часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу сексуальних переваг у вигляді педофілії і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У теперішній час ОСОБА_7 на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає, протиалкогольного та протинаркотичного лікування не потребує, ознак будь-якого психічного розладу внаслідок вживання алкоголю або наркотиків не виявляє. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу сексуальної переваги у вигляді педофілії.

Характер правопорушень, у яких ОСОБА_7 на даний час підозрюється, виключає можливості формування у нього у зазначені періоди /09.04.2016, 24.04.2016/ будь-яких значно виражених емоційних станів, у тому числі і стану фізіологічного афекту. До психологічних особливостей ОСОБА_7 відносяться: достатній, рівномірний темп психічних процесів, збереженість пізнавальної діяльності /уваги, пам`яті, мислення/, нормальний рівень інтелектуального розвитку; у сфері особистості: екстравертованість, стенічність, хороший життєвий тонус, комунікабельність, емоційна врівноваженість та стабільність, низький рівень конфліктності, позитивне самосприйняття. У ОСОБА_7 немає індивідуально-особистісних рис, які суттєво вплинули на його поведінку під час правопорушень, у яких він на даний час підозрюється /т.3 а.п.34-38/;

-висновок судово-психіатричного експерта №564 від 26.07.2016 року, згідно якого малолітня ОСОБА_14 яким-небудь психічним захворюванням до кримінального правопорушення, за яким вона проходить, як потерпіла, не страждала. Малолітня ОСОБА_14 яким-небудь психічним захворюванням після кримінального правопорушення, за яким вона проходить, як потерпіла, не страждає.

Рівень психічного розвитку ОСОБА_14 , 2009 року народження, відповідає нормам її вікового періоду /7 років/. З урахуванням рівня психічного розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, ОСОБА_14 , 2009 року народження, здатна вірно сприймати зовнішню /фактичну/ сторону подій та надавати відповідні свідчення, без зазначення хронології та послідовності подій. З урахуванням наявного вікового рівня психічного розвитку ОСОБА_14 , 2009 року народження, не могла розуміти значення сексуальних дій та, відповідно, не могла чинити їм опір /т.3 а.п.30-33/;

-висновок судово-психіатричного експерта № 563 від 26.07.2016 року, згідно якого, малолітня ОСОБА_13 яким-небудь психічним захворюванням до кримінального правопорушення, за яким вона проходить, як потерпіла, не страждала. Після кримінального правопорушення, за яким вона проходить, як потерпіла, ОСОБА_13 перенесла психічний розлад у вигляді розладу адаптації: змішаної тривожної та депресивної реакції, що відповідає діагностичним критеріям за /МКХ-10, F43.22/.

Рівень психічного розвитку ОСОБА_13 , 2005 року народження, відповідає нормам її вікового періоду /10 років/. З урахуванням рівня психічного розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, ОСОБА_13 , 2005 року народження, здатна вірно сприймати зовнішню фактичну сторону подій та надавати відповідні свідчення, без зазначення хронології подій. З урахуванням наявного вікового рівня психічного розвитку ОСОБА_13 , 2005 року народження, не могла розуміти значення сексуальних дій та, відповідно, не могла чинити їм опір /т.3 а.п.23-26/;

Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 КПК України передбачено, що Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Колегія суддів, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створила необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

З метою спростування доводів сторони обвинувачення, стороною захисту було заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового провадження, а саме: огляду /освідування/ обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наявність у нього волосяного покрову та шрамів на передній та паховій частині тіла, в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, яке було задоволено в судовому засіданні. Згідно протоколу освідування особи від 28.08.2018 року, у ОСОБА_7 волосяного покрову та шрамів на передній частині тіла відсутні. В паховій зоні наявний волосяний покров, у невеликій кількості /т.3 а.п. 184-185/.

На думку колегії суддів відсутність шраму на передній частині тіла ОСОБА_7 , про який вказували потерпілі, не свідчить про те, що вони обмовляють останнього, оскільки будучи допитаною у якості спеціаліста ОСОБА_28 вказала, що покази дівчат можуть змінюватися через пережиту травму, оскільки психіка витісняє інформацію про те що її завдало.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, твердження сторони захисту про невідповідність висновків органу досудового розслідування обставинам вчинення кримінального правопорушення та недопустимість доказів, колегія суддів вважає надуманими та розцінює як спосіб захисту обвинуваченого спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, колегія суддів вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 153, ч.2 ст.156 КК України, а саме

за ч.3 ст.153 КК України - у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої особи;

за ч.2 ст.156 КК України у розпусних діях щодо малолітньої особи.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , колегія суддів у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким та особливо тяжким, особу обвинуваченого, який одружений, працює, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває /т.3 а.п.42-43/, має захворювання серця /т.3 а.п.110/, за місцем проживання характеризується позитивно /т.3 а.п.44/.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Вирішуючи питання цивільного позову законного представника потерпілих ОСОБА_15 про відшкодування 50 000 гривень 00 копійок моральної шкоди /т.1 а.п. 6/, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, яку просить стягнути ОСОБА_15 , як законний представник неповнолітніх потерпілих в розмірі 50 000 гривень 00 копійок з обвинуваченого, колегія суддів враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий та цивільний позивач вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить та керується роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж. Тому вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч.3 ст.153 КК України у виді 12 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.156 КК України у виді 6 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 12 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 14.09.2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою, згідно ч.5 ст.72 КК України /в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.215 року/, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні: ком пакт-диски СD-R із записом ком пакт-диск «Axent DVD-R» залишити при матеріалах кримінального провадження;

Цивільний позов законного представника потерпілих ОСОБА_15 задовольнити в повному обсязі /т.1 а.п. 6/.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 , як законного представника неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м.Києва, протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя:

судді:

1.

2.