єдиний унікальний номер 389/1471/18
провадження №1-кп/389/146/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 09 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван Республіки Вірменія, громадянина Вірменії, освіта середня, працюючий не офіційно, одружений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого 31 травня 2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.5 ст.185 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке є його власністю, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року вказаний вирок залишено без змін, на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 26 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
16 травня 2016 року, приблизно о 10.30 годині, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_5 , (кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 виділено в окреме провадження та 30 березня 2017 року розглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області з винесенням обвинувального вироку, єдиний унікальний номер провадження 389/185/17, провадження №1-кп/389/16/17), знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а саме на напад на продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 .
З метою реалізації указаного умислу, ОСОБА_3 вступив у злочинний зговір з ОСОБА_6 , під час якого у останнього також виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на автомобілі ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , 16 травня 2016 року, приблизно об 11.00 годині, прибули до с.Водяне Знам`янського району Кіровоградської області, де попросили ОСОБА_9 зупинити автомобіль неподалік від магазину «Крамниця», очікуючи закінчення обідньої перерви у даному магазині.
В подальшому, цього ж дня, приблизно о 13.30 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , надягнувши на обличчя медичні маски та, з метою приховування слідів злочину надягнувши на руки гумові медичні рукавички, маючи при собі пневматичний пістолет та ніж, шляхом вільного доступу, через відчинені двері магазину, зайшли до приміщення працюючого на той час магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за вищевказаною адресою.
Зайшовши до приміщення магазину, де у той час перебувала власник магазину ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , з метою попередження спроби втечі з магазину та виклику допомоги ОСОБА_10 , а також з метою її залякування, перегородив їй шлях до виходу з магазину та навівши на неї пістолет, наказав їй мовчати, тим самим здолавши можливий опір ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи в руці ніж, забіг за прилавок магазину та відкрито заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами у сумі 1835,00 грн., які знаходились в шухляді робочого прилавку та продовжував шукати інше цінне майно.
В цей час, ОСОБА_5 , перебувачи поруч із ОСОБА_10 , з метою попередження можливого подальшого опору потерпілої, наніс ОСОБА_10 один удар рукояткою пістолета по голові, від чого остання, намагаючись захистити обличчя, підняла руки догори, після чого ОСОБА_7 наніс їй ще не менше одного удару рукояткою пістолета по руках. Дані дії нападаючих ОСОБА_10 сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та можливість з їх боку застосування до неї насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, а тому припинила вчинення будь-якого опору.
Скориставшись відсутністю опору зі сторони потерпілої, ОСОБА_5 однією рукою зірвав з шиї ОСОБА_10 срібний хрестик 925 проби, вагою 7 гр., вартістю 12 грн. 20 коп. за 1 гр., загальною вартістю 85 грн. 40 коп., із золотою фігурою у вигляді Ісуса Христа 583 проби, вагою 1,2 гр,. вартістю 594 грн. 88 коп. за 1 гр., загальною вартістю 713 грн. 84 коп.
Після цього ОСОБА_7 намагався, із застосуванням фізичної сили, зняти з ОСОБА_10 виготовленні із білого золота сережки 585 проби, з вкрапленнями діамантів вагою 1 карат, загальною вартістю 2264 грн. 50 коп., проте остання, з метою зменшення ризику нанесення її здоров`ю шкоди, власноруч зняла та передала вищевказані сережки ОСОБА_11 .
В подальшому, не знайшовши іншого цінного майна, до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_3 та зірвав з правого зап`ястя потерпілої золотий браслет 583 проби, вагою 6,3 гр., вартістю 594 грн. 88 коп. за 1 гр., загальною вартістю 3747 грн. 74 коп.
Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , заволодівши за вищевказаних обставин майном та грошовими коштами ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 8646 грн. 48 коп.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких, дійсно 16 травня 2016 року, в обідній час, разом ОСОБА_12 приїхали до магазину, який розташований в с.Водяне та зайшовши до приміщення магазину, залякали продавщицю та забрали гроші, золоті та срібні вироби, які знаходились на продавщиці, за обставин, викладених в обивнувальному акті, після чого вибігли з магазину, сіли в машину та поїхали з місця скоєння злочину, всі викрадені у потерпілої грошові кошти та матеріальні цінності викинули.
В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_10 до суду не з`явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути кримінальне провадження за її відсутності.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_3 , що він, на момент вчинення злочину, був не судимий, суспільно-корисною працею займався не офіційно.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушеня, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що за спрямованістю поведінки, виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставини справи та особи обвинуваченого, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень з його сторони.

При цьому покарання обвинуваченому необхідно призначити, в силу ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року, за ч.5 ст.185 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року вирокПервомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін, при цьому, на підставі ч.5 ст 72 КК України, у строк відбування призначеного ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 26 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, відповідно до правового висновку, що викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі, Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається. А відтак, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 26 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів вирішено при винесенні вироку щодо ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер провадження 389/185/17, провадження №1-кп/389/16/17).Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обрана. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.187 КК України і призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року, за ч.5 ст.185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 26 листопада 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, покарання частково відбуте за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII, у строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 26 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1