Справа № 738/1843/18
№ провадження 1-в/738/242/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 23 серпня 2017 року по 21 грудня 2017 року включно у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений в судовому засіданні та його захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, з огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України.
Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши надані суду матеріали та особову справу засудженого, суд встановив наступне.
ОСОБА_3 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
За даним вироком строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислюється з 09 березня 2017 року. Засудженому зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому залишено без змін тримання під вартою.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року набрав законної сили 22 серпня 2017 року.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного поглинання призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року ОСОБА_3 остаточно визначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. Строк покарання обчислюється з моменту затримання 09 березня 2017 року, зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2017 року по 22 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишено незмінним тримання під вартою.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року набрав законної сили 21 грудня 2017 року.
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Закон України від 26 листопада 2015 № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, а тому положення частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону мають зворотну дію у часі, тобто поширюються на осіб, які відбувають покарання.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У абзаці 4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зазначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з яким, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
При цьому, відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та вважає необхідним зарахувати йому в строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2017 року по 21 грудня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2017 року по 21 грудня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текс ухвали виготовлений 30 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_1