Справа № 604/801/18
провадження № 1-кп/598/168/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження № 604/801/18 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуваючого на обліку у центрі зайнятості населення, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

21 червня 2018 року у обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, того ж дня, 21 червня 2018 року, приблизно 10 год. 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись зайнятістю продавця з іншими покупцями, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрав з вітрини магазину дві велосипедні покришки з написом «Воронеж» вартістю 85 грн. 51 коп., на суму 171 грн. 02 коп. та одну велосипедну камеру вартістю 76 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 247 грн. 02 коп.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і пояснив, що 21 червня 2018 року, приблизно о 10 год., зайшов в приміщення магазину «Будівельник», з метою купити покришки та колісну камеру до велосипеда. Продавець на його прохання допоміг вибрати необхідний товар, що ним був оглянутий і знаходився на прилавку магазину. В той момент, коли він мав би здійснити оплату за вказаний товар, продавець почав спілкуватися із іншими покупцями. Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги продавця, у нього виник намір не проводити оплату товару, а викрасти його. Надалі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені продавцем та іншими сторонніми особами, таємно викрав із магазину дві велосипедні покришки з написом «Воронеж» та одну велосипедну камеру. В подальшому був викритий у вчиненому та повернув викрадені матеріальні цінності.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, його характеризуючи дані, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті за даний злочин.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, згідно висновку № 6-486/18 від 27.06.2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.

Речові докази: дві гумові велосипедні шини та одну колісну камеру до велосипеда, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373,374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, згідно висновку № 6-486/18 від 27.06.2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.

Речові докази: дві гумові велосипедні шини та одну колісну камеру до велосипеда, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1