Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1546/17
Провадження № 1-кп/644/688/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0003410 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Машівка Машівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 17.06.2003 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 26.12.2003 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавленні волі строком на три роки один місяць; 24.12.2009 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; 12.01.2012 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 19.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у період часу з 20.00 години 25.10.2016 року до 07.30 години 26.10.2016 року, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій намір, за допомогою заздалегідь заготовленою ним викруткою відкрив замок двері водія автомобіля ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 , після чого відкривши капот даного автомобіля таємно викрав акумуляторну батарею фірми «MUSTANG standart 6 СТ - 60А3», вартістю, за висновком судово-товарознавчої експертизи № 2106 від 23.02.2017 року 1126,60 гривень, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 01.01.2017 року о 05.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій намір, відкрив двері водія, які були не зачинені на замок, автомобілю ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 , після чого відкривши капот даного автомобіля таємно викрав акумуляторну батарею фірми «Vortex 60 Ач», вартістю, за висновком судово-товарознавчої експертизи № 2109 від 23.02.2017 року - 847 гривень, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_8 на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 з викрадений майном з місця скоєння злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, покаявся та показав, що він дійсно, викрав акумулятори з автомобілів ВАЗ 2109 та ВАЗ 2106 за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:

за епізодом викрадення майна ОСОБА_7 :
- показанням потерпілого ОСОБА_7 , допитаного в ході судового розгляду, який показав, що 26.10.2016 року, підійшовши до свого автомобіля ВАЗ 2109 , який був припаркований на вулиці, він виявив, що акумулятор з автомобіля вкрали. За даним фактом, він звернувся до поліції. На даний час акумулятор йому повернутий;

- показанням свідка ОСОБА_10 , допитаного в ході судового розгляду, який показав, що взимку 2016 року він придбав у ОСОБА_5 акумулятор. Звідки у ОСОБА_5 акумулятори, свідку не відомо, у ОСОБА_5 він не питав;

- протоколом огляду місця події від 26.10.2016 року, згідно якого було оглянуто автомобіль ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 ;

- заявою ОСОБА_10 про добровільну видачу акумуляторної батареї «MUSTANG»;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнав акумулятор, який у нього було вкрадено;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2106 від 23.02.2017 року, згідно якого вартість наданої на дослідження акумуляторної батареї, складає 1126,6 гривень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_10 вказав на фото ОСОБА_5 , як на особу, який продав йому акумулятор;

- постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів від 23.02.2017 року, згідно якої акумуляторну батарею «MUSTANG standart 6 СТ - 60А3» визнано речовим доказом;

за епізодом викрадення майна ОСОБА_8 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 допитаного в ході судового розгляду, який показав, що вранці 01.01.2017 року він виявив, що з автомобіля вкрали акумулятор. Двері автомобіля були не зачинені;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного в ході судового розгляду, який показав, що він придбав у ОСОБА_5 акумулятори. Свідок чи не крадені вони, ОСОБА_5 казав, що ні;

- протоколом огляду місця події від 01.01.2017 року, згідно якого був оглянутий автомобіль ВАЗ 2106;

- заявою ОСОБА_11 про добровільну видачу акумуляторної батареї;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2109 від 23.02.2017 року, згідно якого вартість наданої на дослідження акумуляторної батареї, складає 847 гривень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_11 вказав на фото ОСОБА_5 , як на особу, який продав йому акумулятор;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 24.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 впізнав акумулятор, який у нього було вкрадено;

- постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів від 24.02.2017 року, згідно якої акумуляторну батарею «Vortex 60 Ач» визнано речовим доказом.

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_5 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням, за ч. 2 ст.185 КК України, суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий 17.06.2003 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 26.12.2003 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавленні волі строком на три роки один місяць; 24.12.2009 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; 12.01.2012 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 19.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом на підставі ст. 66 КК України визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 судом на підставі ст. 67 КК України визнається редидив злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховуючи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ним умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, проте належних висновків щодо своєї поведінки не зробив, офіційно не працює, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстав застосування ст.69, ст.75 КК України судом не встановлено і не вбачається.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, справедливим і співмірним вчиненим злочинам.

Відповідно до ч. 5, 6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно правового висновку, викладеного у п. 106 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом N 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII. В такому разі Закон N 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону N 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону N 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

За таких обставин, до ОСОБА_5 підлягає застосуванню норми ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 суд вважає необхідним скасувати, виходячи з наступного. З урахуванням строку попереднього ув`язнення та призначеного судом покарання, ОСОБА_5 фактично відбув призначене покарання, у зв`язку з чим, підстав для продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України, а саме акумуляторні батареї підлягають поверненню власникам, речі, вилучені у ОСОБА_5 , підлягають поверненню ОСОБА_5 .

Арешт накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 на речі, вилучені у ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки десять місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком - рахувати з дня його фактичного затримання, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з 19.01.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») у строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком зарахувати ОСОБА_5 час знаходження під вартою за даним кримінальним провадженням з моменту затримання - з 19.01.2017 року по день ухвалення вироку суду 21.12.2018 року, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі судового засідання, у зв`язку з фактичним відбуттям покарання за даним вироком.

Речові докази акумуляторну батарею «MUSTANG standart 6 СТ - 60А3», що передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком суду законної сили вважати повернутими власнику; акумуляторну батарею «Vortex 60 Ач», що передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком суду законної сили - вважати повернутими власнику; металевий ланцюжок, мобільний телефон чорного кольору THL, три сім-карти, карта пам`яті, кабель зарядного пристрою, сумка чорного кольору, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком суду законної сили повернути ОСОБА_5 .

Арешт накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 року (справа № 644/407/17; 1-кс/644/61/17) на речі, вилучені у ОСОБА_5 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчих експертиз № 2109 від 23.02.2017 року в розмірі 990 гривень, № 2106 від 23.02.2017 року в розмірі 990 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1