Справа 556/563/17
Номер провадження 1-кп/556/7/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2019 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

захисник потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі Володимирецького районного суду кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 19 лютого 2017 року за №0000097 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

У вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 192 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено за таких обставин:

17.02.2017 року ОСОБА_4 діючи умисно, з метою використання майна, належного ОСОБА_7 , автомобіля марки «FIAТ- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, яким користувався ОСОБА_8 , всупереч інтересам власника для особистого незаконного збагачення, шляхом обману, без мети шахрайства, на підставі усної домовленості укладеної влітку 2015 року відремонтувати вказаний автомобіль утримував його поблизу свого господарства по АДРЕСА_1 однак, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, самостійно розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, а саме розкомплектував та продав на запчастини автомобілем марки «FIAT- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, чим позбавив потерпілого можливості використовувати автомобіль марки «FIAT- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, за власним розсудом і отримати певний дохід.

Згідно висновку експертного заключення з оцінки рухомого майна від 07.03.2017 року, середня ринкова вартість вантажного малотоннажного автомобіля марки «FIAT- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, станом на 17.02.2017 року становила 61 692 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто дві гривні) без врахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 192 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що 17.02.2017 року всупереч інтересам власника для особистого незаконного збагачення, шляхом обману, на підставі усної домовленості укладеної влітку 2015 року відремонтувати автомобіль марки «FIAT- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 утримував його поблизу свого господарства по АДРЕСА_1 однак, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, розкомплектував та продав на запчастини автомобілем марки «FIAT- DUCATO 2.5D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску та отримав за це приблизно 5-6 тисяч гривень, гроші ОСОБА_8 не повернув. У скоєному щиро розкаюється. З обвинуваченням згоден і все, що записано в обвинувальному акті є вірним. Просить суд суворо не карати.

Захисник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що збитки спричинені ОСОБА_7 обвинуваченим не відшкодовані в повному обсязі. Стосовно визначення покарання покладався на розсуд суду. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку

Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідити характеризуючі документи відносно обвинуваченого.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочині в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 192 КК України як заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, щире каяття.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні-злочині.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків, його відношення до скоєного, поведінку після вчиненого.

Суд бере до уваги і конкретні обставини справи, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від органів досудового слідства та суду у зв`язку з чим двічі оголошувався у розшук.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки учасників судового розгляду, особу обвинуваченого ОСОБА_4 обставини справи, обставини, які пом`якшують провину обвинуваченого, суд рахує за необхідне та достатнє застосувати до нього покарання за ч.1 ст.192 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць. Суд вважає, що виправлення засудженого не можливе без ізоляції від суспільства.

На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди заявлено на загальну суму 61 692 грн.. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник цивільний позов визнали частково.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, з урахуванням вимоги ч. 1 ст. 128 КПК України, цивільний позов вищевказаної потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки саме такі матеріальні збитки були завдані потерпілій згідно висновку експертного заключення від 07.03.2017 року. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю.

Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) застосовані не були.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 61 692 (шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто дві) грн.

Процесуальні витрати відсутні

Речові докази по справі відсутні.

Вирок постановлений в нарадчій кімнаті та виготовлений в одному примірнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1