Справа № 760/923/19
Провадження № 1-кс/760/1285/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката- ОСОБА_3 , детектива- ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0001150 від 12.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.135, ч.1 ст.146, ч.1 ст.372 КК України, на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0001150 від 12.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.135, ч.1 ст.146, ч.1 ст.372 КК України, на рішення слідчого (детектива) про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити та зазначила, що 18.12.2018 потерпілим ОСОБА_5 подано старшому детективу відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: провести допит ОСОБА_6 , яка працює на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва, як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017, щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження, за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника за правилом ч.6 ст.223 КПК України.

За результатами розгляду даного клопотання старший детектив НАБУ ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання від 21.12.2018.

На думку адвоката ОСОБА_3 , постанова про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 18.12.2018 є незаконною та необгрунтованою, тому підлягає скасуванню за наступних доводів.

Зазначає, що проведення допиту судді ОСОБА_6 надасть можливість з`ясувати чи знає вона осіб, які блокували приміщення Солом`янського районного суду м. Києва, які дії вчиняли дані особи, які заклики вони виголошували чи чула вона скарги потерпілого щодо незадовільного стану здоров`я та інші обставини, що стосуються незаконного позбавлення волі ОСОБА_5 .

Тобто, суддя ОСОБА_6 відомі обставини кримінальних правопорушень, які мали місце в період обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017. Відповідно, суддя ОСОБА_6 є фізичною особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, тобто в розумінні ст. 65 КПК України, - свідком.

Як зазначається в скарзі, в постанові про відмову в задоволенні клопотання від 21.12.2018 старший детектив НАБУ ОСОБА_4 послався на те, що виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження №0001150 в органу досудового розслідування немає жодного документу чи інших об`єктивних даних, які б засвідчували причетність судді ОСОБА_6 до розслідуваних фактів чи будь які інші відомості про наявність у нього важливої для судового розслідування інформації.

Дане твердження старшого детектива НАБУ ОСОБА_4 не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про допит особи, якій ймовірно відомо про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Крім того, вважає, що необгрунтованим є посилання детектива на те, що ні сам ОСОБА_5 , ні інші допитані в ході розслідування особи не вказували на суддю ОСОБА_6 як свідка будь яких подій за участі ОСОБА_5 .

Вважає, що відмова детектива порушує право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду шляхом збирання доказів саме шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, а дана відмова унеможливлює отримання доказів, які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень щодо потерпілого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись стст. 2, 9, 28, 38, 40, 55, 56, 58, 65, 93, 95, 110, 223, 224, 303-307 КПК України, стст. 20, 26 Закону України «Про адвокат уру та адвокатську діяльність», адвокат ОСОБА_7 просить постанову про відмову в задоволенні клопотання від 20.12.2018 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 у формі проведення допиту ОСОБА_6 , яка працює на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва, як свідка щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень, за якими здійснюється дане кримінальне провадження - скасувати; зобов`язати старшого детектива НАБУ ОСОБА_4 або іншого слідчого слідчого підрозділу органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, провести допит ОСОБА_6 , яка працює на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва, як свідка у кримінальному провадженні №0001150 щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження, за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника за правилом ч.6 ст.223 КПК України; встановити старшому детективу НАБУ ОСОБА_4 або іншому слідчому слідчого підрозділу органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, строк для проведення допиту ОСОБА_6 у 10 днів з моменту постановлення ухвали.

Старший детектив НАБУ ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував.

Зазначив, що у клопотанні не наведено жодних даних про дійсну причетність судді ОСОБА_6 до подій, які підлягають встановленню в ході досудового розслідування.

З огляду на викладені у клопотанні доводів, суддя ОСОБА_6 не може бути особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час даного кримінального провадження, тобто в розумінні ст.65 КПК України свідком.

Зважаючи на викладене, з огляду на вимоги ст.2 КПК України, з метою забезпечення додержання розумних строків досудового розслідування, на даний час не вбачається за доцільне проводити допит судді ОСОБА_6 як свідка у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими відкрито дане кримінальне провадження.

Дослідивши подану скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 1.12.2018 потерпілим ОСОБА_5 старшому детективу НАБУ ОСОБА_4 подано клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме провести допит ОСОБА_6 , яка працює на посаді судді Солом`янського районного суду м. Києва, як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017, щодо відомих їй обставин вчинення кримінальних правопорушень, за якими здійснюється дане кримінальне провадження, за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника за правилом ч.6 ст.223 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Виходячи з викладеного, для допиту свідка передусім необхідно встановити, що особі відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17 щодо оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій зазначено, що правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю НАБУ ОСОБА_4 від 21.12.2018 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись стст. 65, 91, 110, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1