Провадження № 1-кс/331/5459/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Завод «Перетворювач» про скасування арешту майна в кримінальному провадженню №0002770 від 30.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 року адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Завод «Перетворювач» звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженню №0002770 від 30.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 357 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2017р. по справі № 1-кс/331/4358/2017 слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002770, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2016 року, відкритому за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 357 КК України.
Судом ухвалено: накласти арешт на грошові кошти, які зберігаються на банківських рахунках ТОВ «Завод «Перетворювач» (37300959), а саме: на рахунок № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунок № НОМЕР_2 відкритому у AT«ТАСКОМБАНК» (МФО 339500). - надати інформацію про залишок грошових коштів на банківських рахунках: № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому у AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), після накладення арешту.
На теперішній час на підставі зазначеної ухвали, на рахунках ТОВ «Завод «Перетворювач» арештовано 99 200,00 євро, 5121,47 грн., 70761,97 грн.
Вважає, що на теперішній час підстав для залишення в силі арешту на зазначені грошові кошти ТОВ «Завод «Перетворювач» не має виходячи з наступного.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користуються правами, передбаченими цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, зокрема щодо отримання повідомлень про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та їх копій у випадках та в порядку встановлених цим Кодексом.
Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.
В наслідок накладення арешту на рахунки ТОВ «Завод «Перетворювач» господарська діяльність підприємства фактично зупинена. В результаті порушеної кримінальної справи, ділову репутацію вищевказаного підприємства дискредитовано.
Втручання таким чином у діяльність підприємства фактично унеможливило своєчасне проведення розрахунків по заробітній платні з працівниками та підвищення їм оплати за труд, своєчасний розрахунок з бюджетом шляхом здійснення сплати податків та інших обов`язкових платежів.
Зазначене може призвести до зниження показників економіки, обороноздатності, пред`явлення претензій, нарахування штрафних санкцій як з боку контрагентів, так з боку податкових та інших контролюючих органів.
Подальша ефективна робота підприємства залежить від нових укладених контрактів на виготовлення продукції та своєчасний розрахунок за поставлену продукцію з існуючими контрагентами.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2630-VIII від 26.11.2018 року на території Запорізької області з 28 листопада 2018 року введено воєнний стан. Відповідно до пункту 5 Указу державній службі України з надзвичайних ситуацій невідкладно разом з обласними державними адміністраціями, іншими державними органами, установами, підприємствами, організаціями всіх форм власності привести у готовність до виконання завдань за призначенням в особливий період із введенням ступеня «повна готовність» визначені об`єкти єдиної державної системи цивільного захисту, її функціональних та територіальних підсистем.
Натомість виконати визначені указом завдання та запровадити заходи правового режиму воєнного стану, передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389 від 12.05.2015 p., в тому числі й забезпечити використання потужностей та трудових ресурсів підприємства для потреб оборони, вищевказане підприємство без арештованих грошових коштів не має можливості.
Невиконання передбачених чинним законодавством обов`язків у воєнний час є підставою для обтяження покарання. З метою, належного виконання своїх обов`язків у воєнний час, вважає за можливе скасування арешту на грошові кошти підприємства.
Просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2017р. по справі № 1-кс/331 /4358/2017 про накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на банківських рахунках ТОВ «Завод «Перетворювач» (37300959), а саме: на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому у AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500).
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Завод «Перетворювач» у повному обсязі підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.
Прокурор ОСОБА_3 просив прийняти рішення на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2017р. по справі № 1-кс/331/4358/2017 слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002770, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2016 року, відкритому за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 357 КК України.
Суд ухвалив накласти арешт на грошові кошти, які зберігаються на банківських рахунках ТОВ «Завод «Перетворювач» (37300959), а саме: на рахунок № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунок № НОМЕР_2 відкритому у AT«ТАСКОМБАНК» (МФО 339500). - надати інформацію про залишок грошових коштів на банківських рахунках: № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому у AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), після накладення арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A N 98).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбачену в ньому КПК України.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом .
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Незважаючи, на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу з 30.04.2016р., жодній посадовій особі ТОВ «Завод «Перетворювач» про підозру у вчиненні злочину не повідомлено. Юридичну особу ТОВ «Завод «Перетворювач» не визнано стороною кримінального провадження. Версія органу досудового розслідування про те, що грошові кошти ТОВ «Завод «Перетворювач», зазначене в ухвалі про арешт, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.
Грошові кошти юридичної особи на її банківських рахунках є власністю юридичної особи, необґрунтований арешт яких призводить до недопустимого обмеження підприємницької діяльності юридичної особи та недопустимого обмеження права власності юридичної особи -Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Перетворювач».
Таким чином, слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Завод «Перетворювач», на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін доведено відсутність потреби в застосуванні зазначеного заходу та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном є надмірним, і не забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а відтак наявні підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Завод «Перетворювач» про скасування арешту майна в кримінальному провадженню №0002770 від 30.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 357 КК України задовольнити.
Скасувати накладений 25.11.2017 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (провадження № 1-кс/331/4358/2017), арешт з грошових коштів, які зберігаються на банківських рахунках ТОВ «Завод «Перетворювач» (37300959), а саме: на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому у AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1