№566/554/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2016 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Млинів, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітіх дітей та осіб непрацездатного віку немає, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , 15 квітня 2016 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, перебуваючи на вулиці біля господарства в с.Озліїїв, Млинівського району Рівненської області, в якому проживає, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вирішив умисно заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 , який в цей час проїжджав повз нього велосипедом.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , з метою заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 , наказав йому зупинитися. Після того, як ОСОБА_4 зупинився, ОСОБА_6 підійшов до нього та умисно наніс один удар рукою в обличчя, в результаті чого потерпілий впав на землю.
Після того, як потерпілий ОСОБА_4 піднявся, ОСОБА_6 умис наніс йому не менше трьох ударів в область голови.
В результаті нанесених ударів, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден і крововиливів на голові, які відповідно до висновків експерта №93 від 12 грудня 2017 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та дав показання про те, що 15 квітня 2016 року, близько 12 години 00 хвилин, він, обвинувачений очікував на вулиці свого господарства в с.Озліїв ОСОБА_10 .

Коли він очікував ОСОБА_11 , то в цей час під`їхала його мати ОСОБА_12 і він обвинувачений, побачив, що мати схвильована і запитав в неї, що трапилося. Мати йому розповіла, що коли вона поверталася з лікарні, на дорозі її наздогнав ОСОБА_4 і спочатку, ніби-то, привітно привітався, хоча до цього інциденту він з їхньою сім`єю не вітався, а потім звернувся до матері зі словами: «Хоч ви мені колись зробили добро, але це нічого не значить тепер.» і продовжив, що «якщо ваш син не перестане робити людям зло, то ви не знаєте, що вас очікує і знайте, що вашого сина скоро «приберуть»». Мати запитала в нього, чи він їй не погрожує і якщо так, то яка причина. Він відповів: «Ваш син перешкоджає ловити рибу». Після цього, він продовжив, що буде дуже погано і що його, обвинуваченого, скоро «приберуть», при цьому, у нього, обвинуваченого, вдома. Це дослівно було сказано його матері. Після сказаного, він, обвинувачений, розхвилювався, так як його обурили ці слова. Під час розмови з матір`ю під`їхав ОСОБА_4 .

Коли ОСОБА_4 доїхав до них з матір`ю, то він, обвинувачений, його зупинив. Він запитав в ОСОБА_4 , по якій причині він йому погрожує і сказав йому, що він також не знає, що чекає його в подальшому і його дітей. Після цих слів, ОСОБА_4 розізлився, і сидячи на велосипеді, замахнувся на нього лівою рукою. Він, обвинувачений, правою рукою відштовхнув його руку. Після цього, він, потерпілий, впав на правий бік разом з велосипедом. Коли він, потерпілий, підводився, то зробив вигляд, що йому дуже боляче і він, обвинувачений, побачив краплю крові в ділянці його губи, з правої сторони. Коли він повністю піднявся, то почав «йти» на нього, обвинуваченого, хаотично виконуючи руками рухи вперед, як боксер. Він, обвинувачений, намагався ухилитися від ударів і при цьому, захищаючись, схрестив кисті двох рук перед собою і «виставив» їх вперед. Потерпілий ОСОБА_4 , зрозумівши, що своїми діями він не завдасть йому, обвинуваченому, шкоди, вийшов з вулиці на проїжджу частину, ближче до річки і почав телефонувати. Телефонуючи і говорячи по телефону, потерпілий вигукнув до нього,що він його, обвинуваченого, «посадить» і що він «буде відповідати по всіх правилах, так як в нього є також міліція».

Крім краплі крові з правої сторони, на губі, інших тілесних ушкоджень він на потерпілому не бачив.

Очевидцями конфлікту були його мати ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

ОСОБА_14 знаходилася, приблизно, на відстані п`яти метрів від зони конфлікту. Потерпілий впав на траву, конфлікт припинила його мати ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 сиділа в цей час на підводі. Він «відбив» десь три-чотири удари потерпілого. ОСОБА_4 та «його команда» проводила незаконний вилов риби у великих кількостях. Будь-яких тілесних ушкоджень він потерпілому не заподіяв.

Просить суд виправдати його за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав, суд вважає його вину доведеною зібраними і перевіреними в ході судового засідання доказами: так, з показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що 15 квітня 2016 року він повертався з базару на велосипеді. В одній руці він тримав пакунок з товаром, а в другій лампочки. Доїхавши до кладовища, його обігнала дочка ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Він з нею порозмовляв і вона, обігнавши його, поїхала далі. Навпроти каплички, що на кладовищі, сиділа на возі ОСОБА_14 , а біля неї стояла ОСОБА_13 і якась дівчина з світлим волоссям. Він привітався з ними і поїхав далі. В цей час, його на велосипеді обігнала ОСОБА_13 і він запитав у неї: «Для чого ви робите людям зло?», при цьому він їй не погрожував. Вона його запитала: «Ви що мені погрожуєте?» і швидко поїхала попереду. Він продовжив рухатися за нею. По дорозі, він зупинився біля ОСОБА_15 і він його, потерпілого, запитав про те, чому ОСОБА_13 сварилась по дорозі. Він йому розповів, що він, потерпілий, сказав ОСОБА_13 . Після цього він поїхав в напрямку до свого будинку і коли проїжджав біля будинку ОСОБА_17 , то побачив, що на дорозі стоїть ОСОБА_6 і його мати. Він навіть уявити не міг, що обвинувачений на нього «нападе». Він проїжджав біля ОСОБА_18 , а ОСОБА_6 стояв на повороті, де він, потерпілий, мав повертати додому, і коли до нього було десь метрів два, він, обвинувачений, з криком: «Ану, стій, урод!», з розмаху, лівою рукою наніс йому удар в губу, розбивши при цьому губу в двох місцях. Він, потерпілий, спочатку не зрозумів, продовжив стояти з пакетами, а «між ногами велосипед», і в цей час ОСОБА_6 наносить йому ще удари обома руками в ділянку голови та грудей. Від ударів він упав, а потім, коли піднімався, то почав «відмахуватися» від нього. Коли його мати побачила на обличчі в нього, потерпілого, кров, то почала «відтягувати» його від нього, потерпілого. Він, потерпілий, дістав телефон і повідомив, що буде дзвонити в міліцію і набрав «102».

Приблизно, йому, потерпілому, було нанесено 6 ударів. В нього була розбита губа, була припухлість на голові з лівої сторони, на потилиці та в ділянці скроні з правої сторони, а також в ділянці тулуба було 3-4 синці. Удари йому наносилися руками. Падав він на траву, при цьому тілесних ушкоджень він собі не заподіяв. Він, потерпілий, замахнувся на ОСОБА_6 тільки тоді, коли вже ОСОБА_6 наніс йому вже багато ударів.

Будь-яких погроз ні на адресу ОСОБА_6 , ні на адресу його матері, він не висловлював.

Показаннями свідка ОСОБА_15 підтверджується, що 15 квітня 2016 року він вийшов зі свого будинку і очікував на приїзд дочки. Коли дивився в напрямку Озліївського кладовища, то побачив, що біля кладовища стояла фура і побачив двох жінок, одна з яких сиділа на фурі, а інша стояла.

Стоячи біля свого будинку, він почув голос ОСОБА_13 , яка з кимось сварилася. В цей час на подвір`я заїхала його дочка і він, свідок, запитав у неї, що з неї хоче ОСОБА_13 . Дочка відповіла, що ОСОБА_13 зверталась не до неї, а вона «має діло» з дядьком ОСОБА_19 . Коли він вийшов з подвір`я на вулицю, то побачив ОСОБА_20 . Він зупинився біля нього і, свідок, його запитав про те, що трапилося, на що ОСОБА_21 відповів: «Це наші з нею «розборки»». Він, свідок, пішов додому. Через деякий час, коли він знаходився в кімнаті, то його покликала дружина ОСОБА_22 і повідомила, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_20 . В цей час він побачив ОСОБА_20 , який зайшов в коридор. ОСОБА_21 повідомив, що ОСОБА_6 «напав» на нього і побив. Він, свідок,бачив кров на вусі і на губі ОСОБА_20 .

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 15 квітня 2016 року вона поверталася з лікарні додому. Коли приїхала в с.Озліїв і проїжджала біля кладовища, то з території кладовища вийшло дві жінки ОСОБА_23 і її сестра. Вона зупинилася біля них і стала розмовляти. В цей час біля них велосипедом проїхав ОСОБА_21 , який не привітався і «недобрим» поглядом подивився на неї. Вона, закінчивши розмову з жінками, сіла на велосипед і поїхала по дорозі, минувши ОСОБА_20 . В цей час вона почула, що ОСОБА_21 наздоганяє її. Порівнявшись з нею, він спочатку привітався і вона йому відповіла. Він сказав, звертаючись до неї, свідка: «Те, що, ОСОБА_24 , ви зробили добре діло колись, це таке», а потім підвищеним тоном сказав: «Ви робите людям велике зло і ви навіть не уявляєте, що в майбутньому часі вас чекає, так як вашого сина скоро «приберуть»». Вона запитала його, чому він їй погрожує, однак потерпілий відповів: «Ми не погрожуємо, а доводимо до відома, що вас скоро чекає». Вона, свідок, намагаючись уникнути цієї розмови, нажала на педалі велосипеда і поїхала, наздогнавши по дорозі ОСОБА_14 . Під`їхавши до свого будинку, побачила сина, який стояв на дорозі і чекав ОСОБА_14 . Під`їхавши до сина, вона розповіла йому про розмову з ОСОБА_25 . В цей час до них на велосипеді під`їхав ОСОБА_21 і син зупинив його. Звертаючись до ОСОБА_20 , син запитав ОСОБА_20 , чому він погрожує їй, свідку. В цей час ОСОБА_4 , замахнувся рукою на сина і син «відбив» удар рукою. ОСОБА_21 , не втримавшись, впав з велосипедом і коли піднявся, то почав хаотично вчиняти рухи вперед руками, намагаючись вдарити сина, однак син від ударів ухилився. Вона, свідок, припинила конфлікт і попросила сина, щоб він «припинив» і йшов додому.

Син попросив ОСОБА_4 зупинитись і запитав,чому він погрожує. Вона, свідок, не дозволила сину бити ОСОБА_20 . Син був схвильований її розповіддю і вона навіть не подумала, що він може бити ОСОБА_26 .

Показання свідка ОСОБА_14 свідчать про те, що вона домовилась з ОСОБА_6 поїхати до млина. Взявши своє зерно, вона підводою поїхала до ОСОБА_6 . Доїхала до кладовища в с.Озліїїв і побачила біля кладовища двох сестер Ніспельських, які розмовляли з ОСОБА_13 . Вона привіталася і поїхала далі. Через деякий час ОСОБА_13 велосипедом її обігнала. Через хвилин п`ять, її велосипедом обігнав також і потерпілий ОСОБА_4 . На повороті, десь метрів за 45-50 до будинку, де проживає ОСОБА_6 , вона, свідок, побачила, що біля будинку стоять ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_4 . Коли вона, свідок, вже була метрів за п`ять від них, то побачила, що потерпілий ОСОБА_21 замахнувся на ОСОБА_6 лівою рукою, після чого впав разом з велосипедом. Потім, піднявшись, почав «махати» перед ОСОБА_27 кулаками, намагаючись нанести удар. ОСОБА_6 ухилився від удару, після чого мати ОСОБА_6 забрала його додому.

Потерпілий ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар рукою в ділянку руки.

ОСОБА_6 тільки відштовхнув потерпілого, який першим замахнувся на нього.

Потерпілий ОСОБА_4 впав на праву сторону і коли піднявся, то почав розмахувати руками перед ОСОБА_6 .

Квітковський «відступав» назад, ухиляючись від ударів, до свого будинку.

На губі впотерпілого ОСОБА_4 була крапля крові. Потерпілий сказав, звертаючись до ОСОБА_6 : «Я тебе посаджу». У ОСОБА_6 не було ніяких тілесних ушкоджень.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_28 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується заявою ОСОБА_4 від 15 квітня 2016 року, в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 15 квітня 2016 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, на вулиці проїжджої частини в с.Озліїв, Млинівського району Рівненської області наніс йому тілесні ушкодження.

(а.с.9 к/п №0000125)

З протоколу огляду місця події від 21 квітня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю потерпілого ОСОБА_4 , в присутності понятих, вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались поблизу господарства ОСОБА_6 в с.Озліїв, Млинівського району Рівненської області, і потерпілий ОСОБА_4 вказав, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 йому були заподіяні на дорозі, на розі земельної ділянки, майже навпроти в`їзду в господарство Квітковських.

З місці події нічого не вилучалось.

До протоколу огляду місця події від 21 квітня 2016 року долучено схему огляду місця події та фото таблицю.

(а.с.11-13 к/п №0000125)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 квітня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю потерпілого ОСОБА_4 , в присутності понятих, з якого вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались на вулиці біля господарства ОСОБА_6 в с.Озліїїв, Млинівського району Рівненської області, і ОСОБА_4 розповів, що 15 квітня 2016 року, о 10 годині він виїхав велосипедом з смт.Млинів в напрямку с.Озліїв, Млинівського району. Проїжджаючи повз господарство ОСОБА_6 , він побачив, що на вулиці стоять ОСОБА_12 та її син ОСОБА_29 , який погрозливо наказав йому зупинитися. Коли він, потерпілий, зупинився, то ОСОБА_6 вдарив його в руку, одночасно другою рукою вдаривши в область губ. Від цього удару він впав з велосипеда і з губи пішла кров. Коли він, потерпілий,піднявся, ОСОБА_6 почав наносити йому удари руками в голову та в груди. Всього було, приблизно, 6 ударів.
Після цього потерпілий ОСОБА_4 вказав на місце біля дерева вишні, що біля рогу земельної ділянки, що розташована напроти господарства Квітковських, між дорогою та річкою, пояснивши, що в цьому місці ОСОБА_29 заподіяв йому тілесні ушкодження. ОСОБА_30 взяв свій велосипед і, поставивши його у вказане місце, взяв його раму між ноги, пояснивши, що в такому положенні він стояв з велосипедом, коли ОСОБА_29 його вдарив в ліву руку та обличчя і він впав. Вказане потерпілим положення з велосипедом прийняв понятий ОСОБА_31 , якому-запропоновано виконувати роль статиста. ОСОБА_4 підійшов до нього зліва, зі сторони господарства, та праву руку зафіксував біля лівого плеча, а кулак лівої руки біля обличчя понятого, пояснивши при цьому, що таким чином йому було одночасно нанесено удари, від яких він упав. В подальшому ОСОБА_4 сів на траву, схилившись і спершись на праву руку і пояснив, шо приблизно таким чином він впав від ударів. Після цього ОСОБА_4 кулаки правої та лівої рук по черзі зафіксував біля правої та лівої скроні понятого, пояснивши, що таким чином ОСОБА_29 наніс йому удари в голову після того, як він піднявся з землі. В подальшому потерпілий кулаки правої та лівої рук по черзі зафіксував біля правої та лівої скроні понятого, пояснивши, що таким чином ОСОБА_29 двічі наніс йому удари.

Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло .

(а. с. 17 к/п №0000125)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 21 квітня 2016 року долучено фототаблицю.

(а. с. 18-22 к/п №0000125)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 квітня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю свідка ОСОБА_10 , в присутності понятих, підтверджується, що всі учасники слідчої дії зібрались на вулиці біля господарства ОСОБА_6 в с.Озліїїв, Млинівського району Рівненської області, і свідок ОСОБА_14 розповіла, що 15 квітня 2016 року, біля 11 години, вона гужовою підводою їхала додому з господарства ОСОБА_17 . Її дорогою обігнав, як їй тепер відомо, ОСОБА_21 , на велосипеді. Через кілька метрів її також обігнала велосипедом мати ОСОБА_6 , яка їхала додому. Коли вона була на відстані, приблизно 50-60 м від господарства ОСОБА_17 , чоловік, який перед цим її обігнав, замахнувся рукою на ОСОБА_32 . В цей час велосипед чоловіка знаходився на землі біля нього. ОСОБА_27 відштовхнув чоловіка від себе і той впав. Після падіння чоловік встав і почав «скакати» до ОСОБА_27 , махаючи руками, а ОСОБА_27 відштовхував чоловіка. Коли вона під`їхала ближче, то мати ОСОБА_27 забрала його у двір, а чоловік сів на велосипед, і поїхав у зворотному напрямку в сторону смт.Млинів.
Після цього ОСОБА_14 стала на дорозі, напроти в`їзду в господарство ОСОБА_17 та пояснила, що в цьому місці відбувався конфлікт між ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . У вказане свідком місце став понятий ОСОБА_35 , а ОСОБА_14 продемонструвала замахування ОСОБА_4 на ОСОБА_6 , спрямувавши кулак правої руки в сторону його обличчя. Після цього ОСОБА_14 тильну сторону правої кисті зафіксувала біля грудної клітки понятого, пояснивши, що таким чином ОСОБА_29 відштовхнув ОСОБА_36 від себе і той упав. В подальшому ОСОБА_14 сіла на землю, на правий бік і обома руками сперлась, нахилившись вперед, та пояснила при цьому, що приблизно в такому положенні знаходився ОСОБА_30 після падіння. Піднявшись, ОСОБА_14 підійшла до ОСОБА_37 спереду і продемонструвала «викиди» обома руками по черзі в його сторону, ніби «боксувала», і пояснила, що ОСОБА_4 , робив такі рухи в сторону ОСОБА_27 , коли піднявся з землі. Після цього свідок зігнула обидві руки в ліктях перед грудьми і пояснила, що таким чином, тримаючи руки зігнутими в ліктях, ОСОБА_29 відштовхував ОСОБА_36 від себе.

Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло.

(а. с. 27 к/п №0000125)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 23 квітня 2016 року долучено фототаблицю.

(а. с. 28-31 к/п №0000125)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю свідка ОСОБА_13 , в присутності понятих, підтверджується, що всі учасники слідчої дії зібрались в службовому кабінеті СВ Млинівського ВП в смт.Млинів, вул.Поліщука,2, і свідок ОСОБА_13 розповіла, що 15 квітня 2016 року вранці, приблизно о 10:40, вона велосипедом під`їхала до свого господарства, де вже був її син ОСОБА_27 . Вона стала біля ОСОБА_27 і почала йому розповідати, що ОСОБА_21 тільки-що погрожував їй і йому. В цей час ОСОБА_30 під`їхав до них, то ОСОБА_27 запитав у нього, чого він «чіпляється» до неї. ОСОБА_30 зупинився неподалік від них і ОСОБА_27 підійшов до нього та сказав, що якщо ще раз її зачепить, то діло буде мати з міліцією. ОСОБА_30 при цьому замахнувся на ОСОБА_27 кулаком, однак ОСОБА_27 зумів відштовхнути ОСОБА_36 ліктем. Від цього ОСОБА_30 впав разом із велосипедом. Коли ОСОБА_30 встав, то почав намагатися вдарити ОСОБА_27 обома руками, але вона забрала сина у вулицю, аби «не дав здачі» ОСОБА_38 . Ніяких ударів ОСОБА_39 не наносив.
Після цього ОСОБА_13 підняла праву руку з кулаком вверх та пояснила, що таким чином на її сина ОСОБА_27 замахнувся ОСОБА_40 . В подальшому ОСОБА_13 праву руку зігнула в лікті та пояснила, що таким чином ліктем відштовхнув від себе ОСОБА_36 її син, коли той на нього замахнувся. Лігши на підлогу на правий бік та на праву руку, ОСОБА_13 пояснила, що таким чином впав ОСОБА_30 від поштовху ОСОБА_27 . Після цього ОСОБА_13 , вставши, витягнула перед собою обидві руки та нагнула голову, пояснивши при цьому, що ОСОБА_30 таким чином намагався вдарити її сина після того, як встав з землі.
Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло.

(а. с.34 к/п №0000125)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року долучено фототаблицю.

(а. с. 35-37 к/п №0000125)
Актом судово-медичного обстеження №72 від 16 квітня 2018 року проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_41 на підставі судово-медичного обстеження за фактом спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_4 , 1964 року народження, підтверджується, що у громадянина ОСОБА_4 виявлено такі тілесні ушкодження: садна і крововиливи на голові, грудній клітці, животі, лівій руці.

Вказані ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитися від ударів руками 15 квітня 2016 року і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких.

Весь комплекс ушкоджень для самовільного падіння не характерний.
(а. с. 39 к/п №0000125)

Висновком експерта № 86 від 21 квітня 2016 року підтверджується, що на підставі судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_4 , 1964 року народження, відомих обставин справи та відповідно поставлених запитань експерт прийшов до таких підсумків, що у громадянина ОСОБА_4 виявлено такі тілесні ушкодження: садна і крововиливи на голові, грудній клітці, животі, лівій руці.

Вказані ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитися від ударів руками 15 квітня 2016 року і згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) мають ознаки легких.

Весь комплекс ушкоджень для самовільного падіння не характерний.
(а. с. 40-41 к/п №0000125)
З висновку експерта №92 від 10 травня 2016 року за результатами додаткової судово-медичної експертизи вбачається, що тілесні ушкодження, що були знайдені на тілі ОСОБА_4 могли бути спричинені за обставин, на які він вказав під час проведення із ним слідчого експерименту 21 квітня 2016 року.

Малоймовірно спричинення виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказали свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_13 в ході проведення із ними слідчих експериментів 23 і 27 квітня 2016 року.
(а.с.44 к/п №0000125)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 червня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , статиста, в присутності понятих, вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались в службовому кабінеті Млинівського відділення поліції, розташованому у смт. Млинів, Рівненської області по вул.. Поліщука, 2. ОСОБА_6 розповів та показав, що 15 квітня 2016 року, приблизно, біля 11 години, він стояв у вулиці свого господарства і чекав ОСОБА_10 . В цей час з лікарні велосипедом приїхала його мати ОСОБА_12 , а за нею також велосипедом їхав ОСОБА_21 . Мати заїхала у вулицю і зупинилася біля нього та сказала, що ОСОБА_30 перепинив її на дорозі і почав погрожувати, що якщо він не перестане робити людям зло, то в нього будуть дуже великі проблеми, і що її сина і так скоро «приберуть». Він розізлився і сказав до ОСОБА_36 , щоб зупинився. ОСОБА_30 зупинився безпосередньо біля нього. Він сказав ОСОБА_42 , щоб не зачіпав матері, і що той не знає, що ще його чекає і його сім`ю. Це в ОСОБА_36 викликало велике обурення, тому той замахнувся на нього, щоб вдарити, але він відхилив удар ОСОБА_36 , відштовхнувши його правим ліктем в його ліву руку. При цьому велосипед ОСОБА_36 був в нього між ногами, а той стояв і впав від поштовху і трохи просунувся по траві. Ніяких ударів ОСОБА_42 він не наносив.
Коли ОСОБА_30 піднявся, то витирав рукою кров з губи. Де взялася кров на губі у ОСОБА_4 , він не знає, той можливо прикусив губу при падінні. Потім ОСОБА_30 почав «йти на нього», роблячи «викиди» руками в його сторону, ніби «боксував». Він відхиляв удари кистями рук, однак ніяких ударів ОСОБА_42 не наніс.
Після цього ОСОБА_6 зігнув в лікті ліву руку та підняв перед собою і продемонстрував замахування цією рукою в сторону статиста, пояснивши при цьому, що таким чином на нього замахнувся ОСОБА_40 . Вказане підозрюваним положення прийняв статист. ОСОБА_6 продемонстрував, як він відхилив замах, зігнувши праву руку в лікті та виставив перед собою, притуливши до передпліччя статиста і пояснив, що таким чином він відхилив удари ОСОБА_26 . Після цього ОСОБА_29 нахилився на праву сторону, пояснивши, що таким чином впав ОСОБА_30 , після того, як він його відштовхнув від себе. В подальшому ОСОБА_6 підійшов до статиста спереду і продемонстрував «викиди» обома руками по черзі в його сторону, ніби «боксував» і пояснив, що ОСОБА_30 робив такі рухи в його сторону, коли піднявся з землі. Після цього підозрюваний зігнув по черзі праву та ліву руку в ліктях перед собою і пояснив, що таким він почергово відхиляв замахування ОСОБА_26 .

Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло .

(а. с. 77 к/п №0000125)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2016 року долучено фототаблицю.

(а. с. 78 к/п №0000125)

З висновку експерта №132 від 21 червня 2016 року підтверджується, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_4 , 1964 року народження, відомих обставин справи та відповідно поставлених запитань експерт прийшов до таких підсумків, що малоймовірно спричинення тілесних ушкоджень, які були знайдені у ОСОБА_4 за обставин, на які вказав підозрюваний ОСОБА_6 в ході проведення із ним слідчого експерименту 17 червня 2016 року.

(а.с.83-84 к/п №0000125)

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року було доручено СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області провести слідчу дію слідчий експеримент, яким відтворити дії обвинуваченого, обстановку та обставини події, яка відбулась 15 квітня 2016 року. за умов, максимально наближених до події 15 квітня 2016 року відтворивши умови, в яких подія могла відбутися в дійсності, з обов`язковою участю у проведенні цієї слідчої дії обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 та судово-медичного експерта Млинівського відділення судової експертизи ОСОБА_43
(а.с.91-93 судового тому к/п №0000125)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 15 березня 2017 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , спеціаліста ОСОБА_43 , статиста, в присутності понятих, вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались на прилеглій території біля господарства, в якому проживає ОСОБА_6 та яке розташоване в с.Озліїв, Млинівського району, поблизу р.Іква.

ОСОБА_6 розповів, за яких обставин отримав тілесні ушкодження ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 розповів, що коли він стояв у вулиці свого господарства і чекав ОСОБА_10 , то в цей час з лікарні велосипедом приїхала його мати ОСОБА_12 , а за нею також велосипедом їхав ОСОБА_21 . Мати заїхала у вулицю і зупинилася біля нього, розповідаючи, що до неї «чіплявся» ОСОБА_40 . Він розхвилювався за матір, яка була хвора, за те, що її образив ОСОБА_40 . Коли ОСОБА_4 проїжджав біля нього, то він, обвинувачений, сказав до нього, щоб той зупинився. ОСОБА_30 зупинився біля нього. В ході розмови ОСОБА_30 замахнувся на нього, щоб вдарити, але він відхилив удар ОСОБА_36 , відштовхнувши його правим ліктем в його ліву руку. При цьому ОСОБА_30 разом з велосипедом, який був в нього між ногами, впав від поштовху, обличчям на траву. Ніяких ударів він ОСОБА_42 не наносив.
Коли ОСОБА_30 піднявся, то витирав рукою кров з губи. Потім ОСОБА_30 почав «йти» на нього, роблячи «викиди» руками в його сторону, ніби «боксував». Він відхиляв удари кистями рук, однак ніяких ударів ОСОБА_42 у відповідь не наніс.
Після цього ОСОБА_6 став на початку вулиці, що веде в його господарство, пояснивши, що в цьому місці він стояв, коли до нього під`їхав велосипедом ОСОБА_40 . Зробивши кілька кроків вперед, ОСОБА_6 став майже на дорозі і пояснив, що в цьому місці в нього виник безпосередній конфлікт із ОСОБА_34 . ОСОБА_6 для демонстрації положення ОСОБА_36 з велосипедом, був наданий той самий велосипед, на якому був потерпілий. ОСОБА_30 надав жіночий велосипед «Салют», повісивши на кермо пакети та пояснивши, що схожі пакети з речами знаходилися на кермі, коли він зупинився біля ОСОБА_6 тоді, коли той заподіяв йому тілесні ушкодження. ОСОБА_6 взяв раму велосипеда між ноги та став на землю, перпендикулярно до вулиці свого господарства. При цьому він пояснив, що в такому положенні стояв з велосипедом ОСОБА_30 , коли він того зупинив. Вказане положення з велосипедом прийняв понятий ОСОБА_44 , який виконував роль статиста, а ОСОБА_6 став відносно нього зліва та попросив виставити в його сторону ліву руку, проімітувавши замахування, а сам продемонстрував, як він відхилив замах, зігнувши праву руку в лікті та виставив перед собою, притуливши до передпліччя статиста і пояснив, що таким чином він відхилив удар ОСОБА_26 . Після цього ОСОБА_29 нахилився з велосипедом на праву сторону, пояснивши, що таким чином впав ОСОБА_30 після того, як він його відштовхнув від себе. В подальшому ОСОБА_6 ліг на правий бік так, що велосипед знаходився між ногами. При цьому він пояснив, що так впав на землю ОСОБА_40 . Після того, як він ліг на землю, то правою стороною обличчя знаходився на землі. Піднявшись із землі, ОСОБА_6 продемонстрував «викиди» обома руками по черзі вперед, ніби «боксував», пояснивши, що таким чином на нього «наступав» та намагався вдарити ОСОБА_30 після того, як встав з землі. Статисту було запропоновано продемонструвати аналогічні рухи руками, а ОСОБА_6 при цьому згинав по черзі праву та ліву руку в ліктях перед собою та демонстрував відбивання ударів статиста і пояснив, що таким чином він почергово відхиляв замахування ОСОБА_26 .
Учасникам слідчого експерименту було надано можливість поставити запитання один одному.
Спеціаліст ОСОБА_45 звернувся до обвинуваченого ОСОБА_6 з запитанням з чим могла контактувати голова потерпілого після падіння з велосипедом, на що ОСОБА_6 відповів, що могла контактувати з грунтом.
На запитання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 до потерпілого ОСОБА_4 «чи відповідає дійсності те, про що розповідав та показував ОСОБА_6 .?», ОСОБА_4 відповів, що не відповідає.
На цьому слідчий експеримент був завершений.
Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло .

(а. с. 101-103 судового тому кримінального провадження к/п №0000125 )
До протоколу проведення слідчого експерименту від 15 березня 2017 року долучено фототаблицю.

(а. с. 104-109 к/п №0000125)

Відповідно до висновку експерта №59 від 20 квітня 2017 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , у зв`язку із проведенням слідчого експерименту від 15 березня 2017 року, експерт зробив висновок про те, що не виключено утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 у вигляді крововиливів на правій половині грудної клітки, животі справа за обставин, на які в ході слідчого експерименту 15 березня 2017 року вказав ОСОБА_6

(а.с.124 судового тому к/п №0000125)

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року призначено у кримінальному провадженні № 0000125, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України додаткову судово-медичну експертизу.
(а.с.112 судового тому к/п №0000125)

З висновку експерта №93 від 12 грудня 2017 року за результати проведення комісійної судово-медичної експертизи по матеріалах кримінального провадження №0000125 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вбачається, що судово-медична експертна комісія прийшла до наступного висновку:

1.При огляді 16 квітня 2016 року в Млинівському міжрайонному відділенні облбюро судмедекспертизи у гр-на ОСОБА_4 експертом були відмічені такі тілесні ушкодження: «Зліва на рівні зовнішнього кінця надбровної дуги з переходом на лоб та виличну ділянку переривчастого характеру садно покрите бурою кіркою і засохлою кров`ю загальною довжиною 6,2 см і шириною від 0,1 до 0,2 см. На слизовій оболонці і перехідній каймі нижньої губи зліва садно покрите бурою кіркою, кірка на рівні шкіри. На самій слизовій оболонці садно покрите білим нашаруванням. Губа в цьому місці припухла. На задній поверхні лівої вушної раковини нерівномірно виражений крововилив світло-червоного кольору і дрібні садна. В завушній ділянці зліва щільної консистенції припухлість та крововилив нерівномірно виражений, світло-червоного кольору на загальній ділянці 3x3 см. По передній поверхні лівого плечового суглобу крововилив овальної форми, жовтого кольору із відносно чіткими контурами 3,5x3 см. В ділянці мечовидного відростка грудини такого ж характеру переривчастий крововилив 5x2,5 см. На рівні реберної дуги по середині і справа крововилив від світло-червоного до жовтого кольору із чіткими контурами 3,5x3 см. Такого ж характеру два крововиливи по передньо- пахвовій лінії справа на рівні реберної дуги і на животі відповідно розмірами 1,8x1 см і 1x0,5 см...».
2.3. 5. 7. 9. Із сукупності відмічених тілесних ушкоджень: садна лівої надбровної дуги з переходом на лоб та виличну ділянку і на слизовій оболонці і перехідній каймі нижньої губи зліва, а також крововиливи на задній поверхні лівої вушної раковини та в лівій завушній ділянці, по терміну спричинення не суперечать строку події, а саме 15 квітня 2016 року, виникли від не менш як трьох травматичних дій тупого(их) предмету(ів) - крововиливи ділянки лівого вуха та садно нижньої губи від безпосередньої дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети (диференційні особливості травмуючих знарядь в тілесних ушкодженнях не відобразились), а обширне садно лівої верхньої половини обличчя (на виступаючих ділянках), наймовірніше, - від контакту з переважаючою площиною, що в цілому не суперечить показам потерпілого, даними ним в ході проведення слідчого експерименту 21 квітня 2016 року («...Коли він зупинився, то Квітковський вдарив його в руку, одночасно другою рукою, вдаривши в область губ. Від цього він впав з велосипедом, із губи пішла кров. Він піднявся, а ОСОБА_29 почав наносити йому удари руками в голову та в груди... ОСОБА_30 взяв свій велосипед і, поставивши його у вказане місце, взяв його раму між ноги, пояснивши, що в такому положенні він стояв з велосипедом, коли ОСОБА_29 його вдарив в ліву руку та обличчя і він впав...В подальшому ОСОБА_4 сів на траву, схилившись і спершись на праву руку і пояснив, що приблизно таким чином він впав від ударів Після цього ОСОБА_4 кулаки правої та лівої рук по черзі зафіксував біля правої та лівої скроні понятого, пояснивши, що таким чином ОСОБА_29 наніс йому удари в голову після того, як він піднявся з землі...»).
Всі інші тілесні ушкодження, а саме: крововиливи по передній поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці мечовидного відростка грудини, на рівні реберної дуги по середині і справа, по передньо-пахвовій лінії справа на рівні реберної дуги і на животі, зважаючи на їх характер (відмічений жовтий відтінок в кольорі синців, який вказує на так зване «цвітіння» синців), виникли в термін від 3-5 днів до 1-2 тижнів до моменту огляду потерпілого 16 квітня 2016 року, а тому спричинення цих ушкоджень не відповідає терміну події - 15 квітня 2016 року. Вид та розміри зазначених синців вказують на дію тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею.
Встановлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження (синці та садна), як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що відповідає п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.
8. Враховуючи різну локалізацію ушкоджень на голові, слід зазначити, що вони не могли виникнути одночасно від дії одного предмету.
4.При отриманні відмічених ушкоджень в ділянці голови потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні (вертикальному, горизонтальному чи близьких до цього положеннях), повернутий передньо-лівою частиною голови до напрямку дії травмуючого знаряддя.
6. У протоколах проведення слідчих експериментів з обвинуваченим ОСОБА_6 від 17.06.2016 року та від 15.03.2017 року будь-яких даних про безпосереднє спричинення ним 15 квітня 2016 року тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_4 - не міститься, окрім факту поштовху з наступним його падінням («...( ОСОБА_30 ) замахнувся на нього, щоб вдарити, але він відхилив удар ОСОБА_36 , відштовхнувши його правим ліктем в його ліву руку. При цьому велосипед ОСОБА_36 був в нього між ногами, а той стояв і впав від поштовху і трохи просунувся по траві. Ніяких ударів ОСОБА_42 не наносив...» «...Притуливши до передпліччя статиста і пояснив, що таким чином він відхилив удар ОСОБА_46 . Після цього ОСОБА_29 нахилився з велосипедом на праву сторону, пояснивши, що таким чином впав ОСОБА_30 після того, як він його відштовхнув від себе. В подальшому ОСОБА_6 ліг на правий бік так, що велосипед знаходився між ногами. При цьому він пояснив, що так впав на землю ОСОБА_47 . Після того, як він ліг на землю, то правою стороною обличчя знаходився на землі...»).
(а.с. 148-153 судового провадження к/п №0000125)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_48 дав роз`яснення до висновку №93 від 12 грудня 2017 року за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи по матеріалах кримінального провадження №0000125 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 про те, що висновок експертизи він підтримує. До уваги експертами бралися дані об`єктивного огляду, який був проведений 16 квітня 2016 року. При цьому висновки експерта ОСОБА_43 лікарями комісії до уваги не бралися. Синці в процесі свого «розвитку» міняють колір від червоного, багряного, світло-фіолетового на зеленкуватий і в останній фазі на жовтий колір. Протягом доби синець, якщо він був заподіяний, не може набути жовтуватого відтінку. Основним критерієм для розмежування терміну заподіяння синців являється зміна кольору.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю доведеною.

Що ж стосується показань свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в тій частині, що ОСОБА_4 почав першим заподіювати тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 лише оборонявся і не наносив ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень, то суд оцінює ці показання критично, так як вони спростовуються іншими зібраними і перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема, висновком експерта №86 від 21 квітня 2016 року та висновком комісійної судово-медичної експертизи №93 від 12 грудня 2017 року, і переслідують мету, в будь-який спосіб, допомогти ОСОБА_6 ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_28 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_49 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_28 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України, передбачає міру покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_49 , суд з врахуванням даних про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, вважає, за доцільне призначити ОСОБА_49 міру покарання у виді громадських робіт.

У відповідності до п.1 ч.1ст.49 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності Верховного Суду України, строк давності це передбачений ст.49 Кримінального кодексу певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК строків;

відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч.24 ст.49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

притягнення особи як обвинуваченого;

згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (стст.284288 Кримінального процесуального кодексу).

Положеннями ст.49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2018 року у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000125, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності відмовлено, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав.
Більше того, під час судових дебатів, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з проханням постановити виправдувальний вирок у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У відповідності до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Поскільки, в ході судового засідання вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження, хоча обвинувачений ОСОБА_6 не визнавав своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і просив постановити виправдувальний вирок за відсутністю в його діях складу злочину, і це об`єктивно підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами у відповідності до вимог ст.94 КПК України, та на момент постановлення вироку закінчились строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, так як обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості 15 квітня 2016 року, то суд вважає, за необхідне звільнити його від призначеного судом покарання.

У відповідності до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності Верховного Суду України, частина 5 ст.74 КК застосовується лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК). Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (закінчення строків давності) і вимагає закрити її, наприклад, за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись положеннями ст.49, ч.5 ст.74, ст.106 КК.
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь завдану моральну шкоду в сумі 3000,00 грн.,

(а. с. 16-17 кримінального провадження к/п №0000125)

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку у часників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У відповідності до ч.1 ст..55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи з засад розумності та виваженості, а також з конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_28 моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., так як висновком експерта №93 від 12 грудня 2017 року за результати проведення комісійної судово-медичної експертизи, всі інші тілесні ушкодження, а саме: крововиливи по передній поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці мечовидного відростка грудини, на рівні реберної дуги по середині і справа, по передньо-пахвовій лінії справа на рівні реберної дуги і на животі, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання.

Рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадження відносно ОСОБА_28 не приймалось.

На підставі наведенного,
керуючисьст.49, ч.5 ст.74 КК України, ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 від відбуття покарання звільнити у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1