Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1442/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2018 року

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вище зазначену ухвалу та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та прийнятою всупереч вимог ст.ст. 177, 178 КПК України. При дослідженні та оцінці наданих доказів до клопотання не враховано показання свідків, підозрюваного, медичні документи, які підтверджують наявність в потерпілого ОСОБА_9 відповідних тілесних ушкоджень та перебування його у звязку з цим на лікуванні в реанімаційному відділенні Комунальної установи «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського». На переконання прокурора ОСОБА_8 у подальшому може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2018 року, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_10 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім обставин, визначених у ст.177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Слідчий суддя відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання прокурора про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2018 року, близько 22 год., між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в приміщенні дитячо-юнацької спортивної школи, що розташоване по АДРЕСА_1 , виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_9 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелома крила лицевої щелепи справа, виражену гематому правої половини обличчя, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, внутрішньочерепна гематома справа.
Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6 забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив містять ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Орган досудового розслідування вважає, що своїми діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
За даним фактом слідчим СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області 13 жовтня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000318, яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурором Коростишівської місцевої прокуратури 13 жовтня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
На думку апеляційного суду, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України на даній стадії досудового розслідування достатньо підтверджується наступними доказами наданими прокурором до клопотання: протоколом огляду місця події від 13.10.2018 із застосування фотозйомки; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту від 13.10.2018 за участю свідка ОСОБА_11 .
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, про підозру у вчиненні якого повідомлений ОСОБА_8 , відноситься до категорії тяжких злочинів, що передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та судового розгляду кримінальної справи. Зокрема, такими є зазначені в ст. 177 КПК України ризики переховування підозрюваного від органів слідства та суду та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя помилково дійшов до висновку, що підстави для задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки надані прокурором докази підтверджують обґрунтовану підозру, пред`явлену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 України та достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя взяв до уваги ст.178 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживає, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання.
Однак, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі зазначені в ст.178 КПК України обставини, що стосуються особи підозрюваного та вчиненого кримінального правопорушення.
Посилання слідчого судді на те, що в ході розгляду клопотання прокурором не надано висновку експерта про тяжкість тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_9 , а пред`явлена ОСОБА_8 підозра ґрунтується на припущеннях прокурора про тяжкість тілесних ушкоджень є необгрунтованим.
Оскільки враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Висновок слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, та не ґрунтується на матеріалах провадження.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя необґрунтовано встановив відсутність підстав про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні підстави для застосуваня до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке на думку апеляційного суду буде достатнім для запобігання наявним ризикам - переховування підозрюваного від органів слідства та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого.
Згідно норм ст.181 КПК України, апеляційний суд, визначає ОСОБА_8 домашній арешт у певний період доби та покладає на нього обов`язки передбачені статтею 194 цього Кодексу, що на думку колегії суддів, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Як убачається з норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою, як вважає колегія суддів, на підозрюваного необхідно покласти процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосовати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 на строк до двох місяців до 30.01.2019 р.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_8 , залишати місце постійного проживання в період з 24 години до 05 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , протягом строку перебування під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов ?язки:
прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокурора;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, роботи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :