Справа № 615/1613/18
Провадження № 1-кс/615/628/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

17.10.2018 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що містяться в його заяві від 10.10.2018 року.

В обґрунтування вимог скаржник зазначає, що 10.10.2018 року звернувся до Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, екс керівником ТОВ «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 шляхом вимагання від СВК «Надія» передачі майна пайового фонду колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», юридичним особам ТОВ «Омбілік-Агро» та ПП «Моноліт» в особливо великих розмірах понад 5000000 грн., в результаті чого незаконно набув права власності на майно пайового фонду СВК «Надія».

Вказав, що станом на 10.09.2018 року жодної інформації з Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та Валківського ВП ГУ НП в Харківській області щодо внесення відомостей зазначених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не надходило, витяг з ЄРДР не надано, що на думку скаржника, порушує його процесуальні права, передбачені КПК України.

Посилаючись на ст.19 Конституції України, ч.5 ст.9 КПК України, ст.1 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи визначені в Конвенції», діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, яке має бути ретельним безстороннім і сумлінним. На думку скаржника, органи державної влади повинні вжити всі заходи для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події та повинні забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги. Пояснив, що вже звертався з аналогічною заявою до поліції, але слідчий закрив кримінальне провадження. Оскільки оскаржив рішення слідчого, проте відповіді не отримав, тому звернувся до прокурора, так як має право на повторне звернення щодо тих же обставин, але вчинення злочину шляхом вимагання.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки із зазначених в заяві обставин не вбачається ознак будь-якого кримінального правопорушення. Звернув увагу, що скаржник не зазначає документи, які підтверджують наявність майна, що відноситься до пайового фонду СВК «Надія», право власності на нього та вартість, до того ж не надає навіть копії правовстановлюючих документів. Так як заява не містить достатніх відомостей в порядку ст.214 КПК України, її було направлено до Валківського ВП. В даному випадку скаржник має право оскаржити постанову слідчого про закриття кримінального провадження, яке було внесено до ЄРДР за тим самим фактом. Не вбачає необхідності реєструвати один і той же факт, але із визначенням іншої кваліфікації.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

10.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області із заявою, в якій просить внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та розпочати розслідування.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_3 , як співвласник майна пайового фонду колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», заявляє, що екс керівник TОB «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 шляхом вимагання від СВК «Надія» передачі пайового фонду майна колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», юридичним особам ТОВ «Омбілік-Агро» та ПП «Моноліт» в особливо великих розмірах понад 5 000000 грн. та незаконно рейдерським шляхом набув права власності на майно пайового фонду СВК «Надія» на підставі неправомірних правочинів, а саме: нікчемного, на його думку, рішення загальних зборів членів СВК «Надія» від 08.08.2008 року, акту передачі майна від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» від 22.08.2008 року та довіреності, виданої екс головою СВК «Надія» 03.06.2008 року, з порушенням чинного законодавства. В той час, як зазначає скаржник, коли майно уже належало до СВП «Пайовик» на підставі рішення загальних зборів співвласників майна пайового фонду колишнього КСП «Заповіти Ілліча» від 11.05.2008 року за Актом передачі всього майна пайового фонду від СВК «Надія» до СВП «Пайовик» від 12.05.2008 року, частка у якому належить скаржнику, як співвласнику майна пайового фонду СВК «Надія».

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, якому присвячено главу 26 КПК України є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу і відповідно до ст.7 КПК України однією із засад кримінального провадження.

Окремими пунктами ч.1 ст.303 КПК України визначено предмети оскарження і залежно від цього їх суб`єкти, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань оскаржується заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Застосований у ч.1 ст.303 КПК України підхід дозволяє впорядкувати та максимально конкретизувати підстави і порядок оскарження чітко визначеними суб`єктами відповідних процесуальних рішень.

Така конструкція цієї норми має і неабияке практичне значення, адже позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності, а слідчі підрозділи і прокуратуру зайвої завантаженості, яка відволікає їх від виконання основних функцій з розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Згідно Положень про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджених Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на зазначені норми закону, обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосується лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Як вбачається із наданого на запит суду повідомлення т.в.о. заступника начальника - начальника СВ Валківського ВП ГУ НП в Харківській області №10220/119-73/02-2018 від 24.10.2018 року, відомості до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_3 не вносилися.

Однак, за його заявою були внесені відомості до ЄРДР за фактом шахрайських дій з боку екс керівника TОB «Омбілік-Агро» ОСОБА_5 за фактом заволодіння майном СВК «Надія» за № 0000068 від 23.01.2013 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.190 КК України.

Як зазначає слідчий, в рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 заявлялося клопотання про зміну кваліфікації кримінального провадження на ч.4 ст.189 КК України, але в його задоволенні було відмовлено, про що винесено вмотивовану постанову. На даний час у кримінальному провадженні проведено повне всебічне та об`єктивне розслідування та прийнято рішення про його закриття в зв`язку з відсутністю складу злочину.

На підтвердження слідчим надано витяг з ЄРДР, згідно якого за заявою ОСОБА_3 від 05.06.2009 року внесено відомості про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном СВК «Надія», за даним фактом проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 23.01.2013 року з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.190 КК України, яке закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зазначені обставини підтверджуються даними наданої прокурором постанови старшого слідчого СВ Валківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 16.04.2018 року, яким кримінальне провадження № 0000068 закрито в зв`язку з відсутністю складу злочину.

Як вбачається із постанови, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2008 року проведені загальні збори співвласників колишнього КСП «Заповіти Ілліча» про виділення майна в натурі між співвласниками. В подальшому на підставі рішення загальних зборів від 08.08.2008 року укладені угоди про передачу майна в натурі співвласникам.

На збори з`явилося 13 співвласників, а саме: представник ПП «Студія оптимального будівництва Моноліт», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представник ТОВ «Омбілік-Агро», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (кількість голосів склала 51,7168%).

Згідно свідоцтв загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 01.01.2001 року становить 10371,7 тис. грн.

Оскільки раніше між співвласниками не було договору щодо порядку розпорядження спільним майном, то 13 співвласників, які проводили збори від 08.08.2008 року керувалися рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26.12.2006 року, яким встановлено, що договору про порядок володіння та користування спільним майном між співвласниками майна укладено не було. Згідно ч.1. ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У свідоцтвах на право власності на майновий пай майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча» встановлений розмір відповідної частки, яку має кожний із співвласників. Тобто голосування на загальних зборах співвласників майна колишнього КСП «Заповіти Ілліча» повинні проводитись за принципом пропорційності голосів кожного співвласника його частці у спільному майні. Таким чином, згідно рішення Валківського районного суду від 12.02.2008 року для встановлення кворуму для прийняття загальними зборами співвласників рішень має значення не кількість співвласників, а кількість певної частки у майні співвласника, відповідно якої встановлюється кількість голосів. З протоколу зборів від 08.08.2008 року, вбачається, що на зборах кількість голосів склала 51,7168%, що склало кворум для прийняття рішення. Отже, голоси співвласників, які не були присутні на зборах не могли вплинути на прийняття рішень.

ОСОБА_5 проводив загальні збори від 08.08.2008 року, оскільки згідно п.2 Протоколу зборів співвласники його обрали головою зборів.

На частку в майні, підтверджене відповідним свідоцтвом, кожній особі було виділено майно у розмірі відповідно до частки, що їй належить згідно із свідоцтва. Лише частина майна, що вказана в загальному переліку наявного майна (протокол №1 від 08.08.2008) була виділена в натурі. Оформлений протокол зборів від 08.08.2008 року повністю відображує порядок та процедуру проведення цих зборів, реєстрацію їх учасників, встановлення переліку наявного майна, надання співвласниками заяв про виділення майна в натурі відповідно частки у майновому сертифікаті та прийняття співвласниками рішень шляхом заповнення відповідних бюлетенів голосування, що дає можливість здійснити підрахунок голосів.

Таким чином, майно, з приводу якого приймалося рішення на зборах від 08.08.2008 року, та в подальшому укладені відповідні угоди, не є власністю СВП «Пайовик», це майно є конкретно визначеним і вже було розпайоване між співвласниками колишнього КСП «Заповітти Ілліча» реорганізованого в СВК «Надія» згідно акту прийому-передачі розпайованого майна в 2000 році та додатково розпайованого майна в 2001 році. Підтверджень того, що СВП «Пайовик» передав добровільно до «Омбілік-Агро» чи СВК «Надія» якесь своє майно не має.

Згідно довідки з ЄДРФОП станом на 21.07.2008 року керівником СВК «Надія» був ОСОБА_7 , переобрання особами, які вже не є членами СВК «Надія», іншої особи головою СВК «Надія» не відповідає вимогам Статуту цього СВК.

Наведене підтверджується рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30.07.2009 року у справі №2-21/2009 та рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.03.2010 року у справі №22ц-897/2010, якими було визнано недійсним рішення загальних зборів засновників СВК «Надія» від 19.07.2008 року. Судові рішення по цивільним справам спростовують доводи голови СВП «Пайовик» про неправомірність видання довіреності від ОСОБА_7 ОСОБА_18 (рішення Валківського районного суду Харківської області від 26.04.2011 року залишене в силі ухвалою АСХО від 22.06.2011 року).

За змістом диспозиції ч.4 ст.189 КК України пред`явлена суб`єктом майнова вимога утворює ознаку об`єктивної сторони злочину лише за умови, що вона є завідомо протиправною. Вимога задовольнити законні майнові претензії не утворює складу злочину вимагання.

Об`єктивна сторона цього злочину полягає у протиправному примусу потерпілого до передачі певного майна, вчинення будь-яких дій майнового характеру, а також передачі права на майно, або до відмови від майнових прав. Примушування при вимаганні супроводжується погрозами застосувати насилля над потерпілим або його близькими родичами, або розповсюдити відомості, які вони бажають зберегти в таємниці або знищити їх майно у випадку, якщо не буде виконано вимогу вимагача. При цьому погроза повинна бути реальною, а не уявною та звернута в недалеке майбутнє.

Відповідно до Положень про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджених Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139 При внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Заява ОСОБА_3 не містить таких даних, в зв`язку з чим слідчий або прокурор позбавлений можливості надати належну кваліфікацію кримінальному правопорушенню, що є обов`язковим при внесенні до ЄРДР.

Аналізуючи приведені вище норми законодавства, з урахуванням положень ст.214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та зобов`язання його внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені в заяві ОСОБА_3 від 10.10.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1