Справа № 355/1343/18
Кримінальне провадження № 1-кп/355/147/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2018 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 а

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт та долучені до нього додатки в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2018 року за №0000395 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, освіта середня, незаміжня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня базова, не працює, раніше не судима,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
суд визнав доведеним, що 12 вересня 2018 року близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до кухонної кімнати будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час знаходилася його співмешканка ОСОБА_4 , яка готувала їжу.

Під час розмови, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння та чистила кухонним ножем цибулю, на ґрунті ревнощів виникла словесна сварка в ході якої, ОСОБА_4 , обурившись на образи, які висловлював на її адресу ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її дії можуть заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілому, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи їх , тримаючи кухонний ніж в правій руці нанесла ним один удар в область черевної порожнини, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового її поранення.

Нанесення удару кухонним ножем в життєво важливі органи людини і наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між цим ударом та отриманням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_4 на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта № 98 від 18.10.2018 року у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки і сальника, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічного шоку. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя згідно з п. 2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Висновки суду про винність ОСОБА_4 в інкримінованому їй діянні, грунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи
Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому нею злочині, з його кваліфікуючими ознаками, щиро покаялася у скоєному пояснивши, що 12 вересня 2018 року близько 17 години 40 хвилин в ході сварки, яку на грунті ревнощів затіяв її співмешканець ОСОБА_5 , обурившись на образи, які останній висловлював на її адресу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не усвідомлюючи своїх дій, нанесла ножем, який тримала в руці один удар в область черевної порожнини ОСОБА_5 .

Заподіявши тілесні ушкодження, вона почала надавати першу невідкладну медичну допомогу та викликала карету швидкої допомоги.

В тому, що сталося щиро жалкує та чистосердечно розкаюється.
Виходячи з того, що показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Сукупність приведених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують суд, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння повністю доведеною, а тому кваліфікує її злочинні дії за ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченою злочин, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно наданої суду характеристики, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває
Відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття обвинуваченої в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, умови її життя, відношення до праці, відсутність судимостей, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, приймаючи відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, досудову доповідь Баришівського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої від 06.12.2018 року відповідно до якої, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства суд вважає, що по відношенню до обвинуваченої є доцільним призначити їй покарання із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, що на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Речові докази по справі, а саме ніж кухонний із слідами бурого кольору, двох рушників із слідами бурого кольору та спортивна кофта зеленого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Баришівського ВП , знищити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і за цим законом призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.
Речові докази по справі: ніж кухонний із слідами бурого кольору, двох рушників із слідами бурого кольору та спортивна кофта зеленого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Баришівського ВП , знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Баришівського
районного суду ОСОБА_1