ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/341/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/4580/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.299 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 22 січня 2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.299 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
В силу ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 січня 2016 року та остаточно призначено до відбуття 3 (три) роки 4 (чотири) місяця позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 08 липня 2017 року ОСОБА_7 в період часу з 16.00 год. до 18.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зустрівся біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 з незнайомим йому чоловіком, вік якого приблизно 30-40 років, який запропонував йому вчинити вбивство належної йому собаки породи «Метис вівчарка» за винагороду у вигляді однієї пляшки горіли. Саме в той час ОСОБА_7 вирішив погодитися на пропозицію незнайомого йому чоловіка та, бажаючи отримати запропоновану йому винагороду, вчинити вбивство тварини. Реалізуючи свій умисел щодо жорстокого поводження з твариною, ОСОБА_7 спочатку попросив у власника собаки молоток, який вирішив використати в якості знаряддя злочину, а коли отримав його, то взяв за поводок собаку і повів її до тильної сторони багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 . Надалі ОСОБА_7 , бажаючи довести свій умисел до кінця, нехтуючи правилами суспільної моралі, із застосуванням жорстоких методів, з метою заподіяння травм та знущання над собакою породи «Метис вівчарка», використовуючи в якості знаряддя злочину наданий йому молоток, наніс ударною його частиною два удари в ділянку потилиці вказаної собаки, чим спричинив тілесні ушкодження тварині. В результаті дій ОСОБА_7 приблизно через 15-20 хвилин настала смерть собаки породи «Метіс вівчарка», яку було виявлено та оглянуто співробітниками СОГ Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області біля багатоповерхового житлового будинку №14 по вул. Конєва в м. Харкові. Смерть собаки породи «Метис вівчарка» настала в результаті черепно-мозкової травми, яка була нанесена тупим твердим предметом у ділянці голови та шиї, а нанесені рани спричинили тяжкі страждання тварини перед смертю.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок, призначити йому більш м`яке покарання за ч.1 ст.299 КК України. Зазначив, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, а також не передбачено санкцією статті обвинувачення. Також вказав, що судово слідство проведено неповно та однобічно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, адже ОСОБА_7 наніс тварині один удар у голову з метою вбивства хворої тварини, його дії не були спрямовані на заподіяння фізичних страждань чи систематичне побиття, інше знущання. Крім того, вказав, що санкція ч.1 ст.299 КК України не передбачає покарання у виді обмеження волі, матеріали справи не містять документального підтвердження перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що по справі наявна обставина, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, він визнав вину, щиро розкаявся, жалкує з приводу скоєного.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 299 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та його захисник, зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним та відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, в частині її відповідності вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, а саме в частині правильності призначення ОСОБА_7 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував характер і ступень тяжкості скоєного злочину, відношення ОСОБА_7 до скоєного злочину, дані про його особу, відповідно до яких обвинувачений раніше судимий 22 січня 2016 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, не працює, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.299 КК України у виді 1 року обмеження волі та відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання не відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 січня 2016 року, остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для пом`якшення призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Стосовно посилання обвинуваченого про наявність обставини, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину та дані про його особу, колегія суддів зазначає, що ці обставини з достатньою повнотою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано у якості обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Сам обвинувачений підтвердив вказану обставину, а тому відсутність документальних доказів цього факту у вказаному кримінальному провадженні не є обов`яковим та не впливає на висновки суду з цього приводу.
Стосовно апеляційного доводу про призначення покарання, що не передбачено санкцією статті обвинувачення, колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.299 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років. Таким чином, покарання у виді 1 року обмеження волі за ч.1 ст.299 КК України призначено в межах санкції даної статті.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а тому вирок суду першої інстанції залишається без змін, у зв`язку з його законністю та обґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: