УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2019 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодшого радника ОСОБА_4 від 18.11.2018 про закриття кримінального провадження, внесено до ЄРДР за № 0000063 від 06.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до слідчого судді скаргу, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодшого радника ОСОБА_4 від 18.11.2018 року, якою закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000063 від 06.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, та направити матеріали кримінального провадження до прокуратури Запорізької області для організації проведення повного і всебічного досудового розслідування.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що оскаржувана постанова є на його думку незаконною, слідчим не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, не було проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення фактичних обставин справи за фактом перевищення своїх службових повноважень з боку співробітників ГУНП в Запорізькій області та вчинення ними відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_3 вважає висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.
У судовому засіданні заявник підтримав скаргу з підстав, зазначених у самій скарзі, і просить її задовольнити. Пояснив, що слідчий провів однобоке слідство, зробивши помилкові висновки про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду скарги.
В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.
Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, думку заявника щодо необхідності розглянути її скаргу за таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності слідчого, прокурора та на підставі наданих сторонами доказів.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000063 від 06.02.2017 у двох томах, приходжу до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як встановлено в судовому засіданні, за заявою ОСОБА_3 , яка надійшла від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зареєстровано кримінальне провадження за фактом застосування до ОСОБА_3 не дозволених заходів з боку співробітників ГУНП в Запорізькій області під час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000231 від 25.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за № 0000063 від 06.02.2017.
Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодшого радника ОСОБА_4 від 18.11.2018 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000063 від 06.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Постанова мотивована тим, що жодних доказів які б свідчили, про перевищення своїх службових повноважень співробітниками поліції під час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню, а також використання ними недозволених методів фізичного та психічного впливу щодо потерпілого виявлено не було. Інформацію від будь-яких свідків які б володіли даними з приводу незаконного поводження співробітниками карного розшуку або іншими співробітниками поліції щодо потерпілого для підтвердження його доводів не виявлено. В ході досудового розслідування встановлено відсутність в діях співробітників ГУНП в Запорізькій області складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Однак, слідчий суддя вважає, що закриваючи дане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодший радник ОСОБА_4 передчасно прийшов до такого висновку, оскільки, зробив неповну оцінку зібраних доказів.
Так, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Така постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Між тим, як слідує з наданих матеріалів кримінального провадження, зазначена постанова слідчого цим вимогам не відповідає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України зазначена постанова слідчого має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку.
Як встановлено в судовому засіданні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 18.11.2018 не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.
Так, обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового слідства доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що вбачається зі змісту ст. 84 КПК України.
Але, всупереч наведеним положенням процесуального закону, в обґрунтування закриття кримінального провадження слідчий не в повній мірі навів мотиви прийняття постанови, а послався лише на зміст показів свідків: ОСОБА_5 , начальника ВМСЕК УАЗОР ГУРШ в Запорізькій області ОСОБА_6 , оперуповноваженого СКП Олександрійського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , начальника СКП Олександрійського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , заступника начальника кримінальної поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , матеріалів проведення службового розслідування ГУНП в Запорізькій області, виписки з медичної картки амбулаторного хворого, на підставі чого і зробив висновок в резолютивній частині постанови, що під час розслідування даного кримінального провадження встановлена відсутність в діях співробітників ГУНП в Запорізькій області складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Тоді як, слідчим не проаналізовано у постанові позицію і покази свідків ОСОБА_11 (т. 2 а.к.п. 48-50), ОСОБА_12 (т. 2 а.к.п. 51-53), ОСОБА_13 (т. 2 а.к.п. 57-60), ОСОБА_14 (т. 2 а.к.п. 61-64), ОСОБА_15 (т. 2 а.к.п. 70-74), ОСОБА_16 (т. 2 а.к.п. 75-78), ОСОБА_17 (т. 2 а.к.п. 97-100), ОСОБА_9 (т. 2 а.к.п. 101-104).
В постанові взагалі не зазначено чому слідчий не бере до уваги покази вищезазначених свідків, які були допитані в межах проведення досудового розслідування.
Тобто, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що у порушення вимог КПК України, аналіз всіх допитаних свідків не проведений, і підстави цього не зазначені, хоча висновок про відсутність події кримінального правопорушення зроблений.
Вказане свідчить про те, що, закриваючи провадження, слідчий не звернув уваги на положення ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно яких постанова слідчого є процесуальним рішенням, яке має бути вмотивованим.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, процесуальним прокурором надавалися вказівки в порядку ст. 36 КПК України (т. 2 а.к.п.123-124) та відповідне доручення (т. 2 а.к.п. 126), які спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне дослідження обставин події, зокрема вказівка прокурора від 08.06.2018 щодо додаткового ґрунтованого допиту ОСОБА_3 як потерпілого, з`ясувавши обставини вчинення працівниками правоохоронних органів протиправних дій стосовно нього, а також проникнення 25.08.2016 до його житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо встановлення переліку майна, що зникло з його житла та розмір завданих збитків, щодо перевірки доводів ОСОБА_3 відносно незаконного проникнення працівниками поліції до його житла та вчинення крадіжки майна шляхом допиту свідків сусідів заявника, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , родини ОСОБА_21 та продавця кіоску, що розташований навпроти будинку ОСОБА_3 , на ім`я ОСОБА_22 , щодо долучення до матеріалів кримінального провадження копії провадження № 0000231 від 25.08.2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, щодо витребування з установи, у якій перебував ОСОБА_3 після його затримання, інформації про те, чи були на час поміщення його до вказаної установи тілесні ушкодження. Доручення прокурора від 23.10.2018 щодо допиту у якості свідка ОСОБА_23 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо проведення з ОСОБА_3 слідчого експерименту.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.
Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, повинно бути обґрунтовано неможливістю їх виконання.
Такого обґрунтування постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить.
Отже, оскільки, в оскаржуваній постанові наведений неповний аналіз доказів, які ним прийняті за основу, вказане свідчить про порушення засад кримінального провадження, передбачених главою 2 КПК України.
На не вмотивованість постанови слідчого також вказує і відсутність відомостей в ній щодо виконання та результатів виконання певних слідчих дій за клопотаннями потерпілого від 16.08.2018 року (т. 2 а.к.п. 65) 16.07.2018 року (т. 2 а.к.п. 115-116), від 14.06.2018 року (т. 2 а.к.п. 118), які згідно відповідей прокурора прокуратури Запорізької області від 23.08.2018 року (т. 2 а.к.п. 66) від 02.08.2018 року (т. 2 а.к.п. 117), від 21.06.2018 року (т. 2 а.к.п. 119) були повністю задоволені.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам статті 110 КПК України. У постанові про закриття кримінального провадження від 18.11.2018 слідчий не провів аналіз всіх зібраних під час досудового розслідування доказів, як того вимагають норми Кримінального процесуального законодавства, не надав їм правової оцінки.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.
Згідно вимог ст. 19, ст. 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою, та така, що викликає сумнів у дослідженні всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню зі скасуванням постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодшого радника ОСОБА_4 від 18.11.2018 про закриття кримінального провадження, внесено до ЄРДР за № 0000063 від 06.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та направлення матеріалів для усунення вищезазначених недоліків.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області молодшого радника ОСОБА_4 від 18.11.2018 року про закриття кримінального провадження, внесено до ЄРДР за № 0000063 від 06.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.
Ухвалу та матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Запорізької області для організації продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадічій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 03.05.2019.
Повний текст ухвали виготовлено 08.05.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1