Справа № 689/2430/17
ВИРОК
Іменем України

23.11.2018 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2017 за №0000486, які надійшли до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Хмельницькому, із середньою освітою, неодруженої, без постійного місця проживання, тимчасово проживає по АДРЕСА_1 , працюючої швачкою у ПП ОСОБА_7 в м. Хмельницькому, раніше судимої:
- 20.10.1998 Хмельницьким міським судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України ( в ред. 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 23.01.2001 умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 6 днів;
- 29.06.2005 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3-х років 4-х місяців позбавлення волі, звільнена 08.08.2007 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 днів;
- 28.11.2008 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 09.02.2012 постановою Хмельницького міськрайонного суду іспитовий строк скасовано, направлена у місця позбавлення волі для відбування покарання;
- 26.09.2012 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі, звільнена 05.06.2014 на підставі ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області за ст. 2 Закону України Про амністію від 19.04.2014;
- 18.07.2017 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців позбавлення волі, звільнена 27.07.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

29 жовтня 2017 року близько 6 години ОСОБА_6 , перебуваючи в підсобному приміщенні на території господарства ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де останній здійснює підприємницьку діяльність і де підсудна тимчасово проживала разом із співмешканцем, шляхом вільного доступу, таємно викрала чоловічий жилет марки Paul&Shark, вартістю 1910 грн., мобільний телефон iPhone 6s Plus, вартістю 11500 грн. та мобільний телефон Nokia-3210, вартістю 100 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 25 грн., а всього майна на загальну суму 13535 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

Після цього підсудна залишила господарство потерпілого та поїхала в м.Хмельницький, де продала викрадені мобільні телефони на продовольчому ринку за 700 грн., які витратила на власні потреби.

Підсудна ОСОБА_6 по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала повністю, не заперечувала факт вчинення крадіжки за обставин, як про це вказано вище, щиро розкаялася та показала, що в кінці жовтня 2017 року вона разом із своїм співмешканцем за оголошенням приїхали в с. Правдівку, де мали намір працювати у ОСОБА_4 . Потерпілий надав їм для проживання одне із господарських приміщень, переобладнаних під кімнату. Там же зберігалися особисті речі потерпілого. Коли ОСОБА_8 поїхав по справах, вона скористалася тим, що її співмешканець заснув та викрала два телефони, які були в кімнаті на столі, а також жилет, який був в сумці потерпілого. Після цього вона поїхала в м. Хмельницький, на продовольчий ринок, де продала мобільні телефони за 700 грн., а жилет залишила собі.
Крім визнання підсудною своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що в останніх числах жовтня 2017 року до нього на господарство в с. Правдівку приїхала підсудна разом із співмешканцем, які мали намір працювати там. Він забезпечив їх житлом, продуктами харчування тощо. Потім він поїхав по справах і його не було майже добу, а коли повернувся, то виявив, що відсутні його телефони та жилет, які були в кімнаті, до якої мали доступ ОСОБА_9 із співмешканцем, і як пояснив останній, підсудна викрала вказані речі.

Беручи до уваги, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, з'ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою, обмеживши дослідження доказів по кримінальному провадженню допитом обвинуваченої та потерпілого.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання підсудної, суд вважає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання підсудної, суд вважає рецидив злочинів.

Також суд, згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який в силу ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу підсудної, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, її майновий стан, а також наявність в неї тяжкого хронічного захворювання та постійного місця роботи.

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити підсудній покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, процесуальних витрат немає, питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-жилет марки Paul&Shark, який знаходиться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області - повернути ОСОБА_4 .

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1