МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/245/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0001222 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ РФ, громадянина РФ, непрацюючого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та накладено арешт на вилученні грошові кошти.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року та постановити нову, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 1 червня 2019 року та накладено арешт на вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 400 ЄВРО, 1300 доларів США, 43600 грн.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що підозра ґрунтується на припущеннях.
На переконання апелянта, слідчим суддею не враховано, що слідчим не надано жодного доказу в умисному вбивстві з корисливих мотивів.
Стверджує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, з 2006 року офіційно проживає на території України, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
Зазначає, що грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_7 , належали загиблій матері підозрюваного, оскільки остання на протязі багатьох років не мала постійного джерела доходу і мала великі борги за комунальні послуги.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що маючи боргові зобов`язання, 31 березня 2019 року в ранковий час доби, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , з метою заволодіння грошовими коштами останньої, не встановленим в ході досудового розслідування тупим предметом, наніс не менш 3-х ударів в область голови, після чого остання перестала подавати ознаки життя. В подальшому труп розчленував, помістив до бочки, перевіз її на орендованому автомобілі до р. Інгул де в районі півострову «Аляуди» її затопив.
СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 6 частиною 2 статті 115 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, зокрема: переховування від органів слідства та суду; знищення речових доказів, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема: дані протоколу прийняття заяви від ОСОБА_7 при вчинене кримінальне правопорушення від 1 квітня 2019 року; дані протоколу повторного огляду місця події від 2 квітня 20109 року; дані протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_7 ; дані договору прокату транспортного засобу №04/01-1 укладеним між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; дані акту приймання-передачі ТЗ від 1 квітня 2019 року; дані протоколу проведення огляду транспортного засобу автомобіля марки «KIA SOUL д.н.з. НОМЕР_1 ; дані протоколу огляду ділянки місцевості від 2 квітня 2019 року, розташованої на березі р. Інгул, на відстані 1 км. від військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 ; дані протоколу огляду предмета від 2 квітня 2019 року; дані протоколу огляду ділянки місцевості біля будинку №12 по вул. В. Морській у м. Миколаєві; дані протоколу огляду відеозапису з камер відео спостереження магазину «Гіппо», розташованого на вул. Фрунзе, 15/1 в м. Миколаєві; дані товарних чеків; дані проведення огляду від 3 квітня 2019 року ділянки місцевості на півострові Аляуди на березі р. Інгул у м. Миколаєві, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину (кримінального правопорушення), передбаченого пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину (кримінального правопорушення) на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1 - 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, не працює, переховував сліди злочину, є громадянином іншої країни.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити речові докази, може незаконно впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 - 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, обставин його вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтом.

Що стосується арешту грошових коштів, то твердження апелянта і в цій частині є безпідставними, оскільки, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність їх арешту з метою забезпечення можливої конфіскації, як виду покарання.

Наявність даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта, є те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, з 2006 року офіційно проживає на території України, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та арешту майна, апеляційним судом не виявлено.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Підставою для накладення арешту на грошові кошти
Підставою для накладення арешту на майно була підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який одним і з видів покарання є конфіскація майна.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: