УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 27.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що з серпня 2018 року по 19 березня 2019 року група осіб на території міста Запоріжжя та Запорізької області, здійснює незаконну діяльність, спрямовану на виготовлення та збут психотропної речовини «Метамфетамін».

В ході виконання доручення слідчого, співробітниками УПН ГУНП в Запорізькій області отримано інформацію, що до вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який для тимчасового проживання використовував житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

15.03.2019 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя був наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, грошей та цінностей здобутих кримінально- протиправним шляхом, засобів зв"язку (мобільні телефони, сім-карти мобільних операторів, пластикові картки для сім-карт, стартові пакети мобільних операторів), предметів, що зберегли сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: комп`ютерів, цифрових носіїв інформації, засобів фото-відео-фіксації (відеокамери, фотоапарати, відео-реєстратори, системи відеоспостереження), платіжних банківських карток, листування чи інших форм поштового обміну інформацією, документів, блокнотів, чорнових записів, та інших предметів і документів, які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

19.03.2019 у період з 10 години 35 хвилин до 13 години 28 хвилин під час проведення санкціанованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, були виявлені та вилучені: мобільний телефон «MEIZU» MEID-9036; IMEI1 НОМЕР_1 ; IMEI2 НОМЕР_2 , зі встановленими SIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 та RUIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_4 ; електронні ваги 200х0,01g; 8 порожніх пакетів з прозорого полімеру з ZIP-lock.

19.03.2019 вищевказані вилучені речі були визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

В ході проведення обшуку ОСОБА_5 пояснив, що вказані електронні ваги 200х0,01g та 8 порожніх пакетів з прозорого полімеру з ZIP-lock належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишив їх раніше в його квартирі коли тимчасово проживав за цією адресою.

Враховуючи відомості, отримані в ході розслідування кримінального провадження, під час досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказані вилучені електронні ваги 200х0,01g, 8 порожніх пакетів з прозорого полімеру з ZIP-lock та мобільний телефон можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у звязку з чим прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.

У судове засідання представник володільця вилученого майна не з`явився.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, яке було вилучено під час обшуку, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 27.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.03.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме:
- мобільний телефон «MEIZU» із MEID НОМЕР_5 ; IMEI1 НОМЕР_1 ; IMEI НОМЕР_6 , зі встановленими SIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 та RUIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_4 ; електронні ваги 200х0,01g; 8 порожніх пакетів з прозорого полімеру з ZIP-lock з метою збереження речових доказів.

Ухвала проарешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1