Ухвала
Іменем України
22 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 428/11246/18
провадження № 51- 767 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_5 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року, із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
14 лютого 2019 року представник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування зазначеного судового рішення в касаційному порядку та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Просить задовольнити його клопотання та поновити строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, зазначивши про те, що в судовому засіданні 12 листопада 2018 року було оголошено вступну і резолютивну частину ухвали, повний текст судового рішення апеляційного суду надійшов поштою 22 листопада 2018 року, а тому відсутність в період з 12 по 22 листопада 2018 року повного тексту ухвали, є поважною причиною пропуску строку для подачі касаційної скарги на зазначене судове рішення.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Як убачається із доданої до касаційної скарги, ухвали апеляційного суду про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та повернення апеляційної скарги, судовий розгляд 12 листопада 2018 року був проведений за участю адвоката ОСОБА_4 , в ухвалі були роз`яснені порядок та строки її оскарження.
Представник ОСОБА_4 касаційну скаргу на судове рішення подав до Верховного Суду 14 лютого 2019 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

На думку Суду, зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки ним не вказано переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати вчасно касаційну скаргу на судове рішення. Сам факт неотримання представником повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду в період з 12 по 22 листопада 2018 року, на думку Суду, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.

При цьому, скаржник не вказав у клопотанні доводів про те, які саме істотні обставини перешкодили йому подати касаційну скаргу на судове рішення протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
Інших поважних причин пропуску строку, які позбавили скаржника реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги, у поданому клопотанні не наведено.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга представника ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_5 підлягає поверненню.
Керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження ухвали Луганського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року представнику ОСОБА_4 відмовити.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_5 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3