Подільський районний суд міста Києва
Проваджегння № 1-кс/758/1179/19
Справа № 758/2870/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, не визначаючи розмір застави, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краснодона, Луганської області, громадянина України, який працює зі слів, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 зі слів; раніше судимий, -ст

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України 18.02.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел направлений на пошкодження та знищення, шляхом підпалу автомобіля марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи злочинний умисел, 18.02.2019 о 02:53 ОСОБА_7 прийшов у двір будинку АДРЕСА_3 , де два припаркованих на невеликій відстані автомобілі, а саме: автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та автомобіль марки «CHRYSLER PT Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .
В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настанню, умисно облив лобове скло автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , легкозаймистою горючою рідиною, яку завчасно приготував та взяв з собою в стакані, після чого підпалив шматок паперу та кинув його на розлиту горючу рідину, чим підпалив вказаний автомобіль.
Натомість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бачивши, що поряд з автомобілем, який він підпалив, знаходиться автомобіль марки «CHRYSLER PT Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , хоча і не бажав його пошкодити, однак свідомо припускав, що полум`я з підпаленого ним автомобіля може перекинутися на припаркований поруч автомобіль «CHRYSLER PT Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому полум`я від підпаленого ОСОБА_7 автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , перекинулося на припаркований поруч автомобіль марки «CHRYSLER PT Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_7 знищив автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 282908 гривень, та пошкодив автомобіль марки «CHRYSLER PT Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 272173 гривні.
Підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.02.2019, яка повідомив про обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.02.2019, який повідомив про обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протокол огляду відео, на якому зафіксовано особу яка причетна до вчинення кримінального правопорушення; звіт про причину виникнення пожежі; звіт №11/19 з оцінки матеріального збитку від 25.02.2019; звіт №10/19 з оцінки матеріального збитку від 25.02.2019.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення («Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства».
Вказані докази в сукупності підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.
Відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: вчиняти інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів; виклад обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність ризиків:
На той факт, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду вказує наступне.
Повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 10 років. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомивши невідворотність реального строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Актуальність даного ризику підтверджує той факт, що підозрюваний неодноразово судимий.
Відповідно до практики Європейського суду з захисту прав людини ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_7 в аспекті практики Європейського суду з прав людини, слід відмітити, що ризик переховування є актуальним з огляду на наступне: підозрюваний є уродженцем Луганської області та зареєстрований в м. Краснодон Луганської області, яка є окупованою територією та в останнього відсутнє місце проживання у місті Києві; підозрюваний одружений; робота у підозрюваного відсутня;
Вказане свідчить про відсутність соціальних зв`язків в місті Києві та відсутність стабільних соціальних зв`язків за місцем проживання, що підвищує актуальність ризику переховування.
Актуальність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень випливає з наступного.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо повторного скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини); Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії).
Варто зазначити, що підозрюваний раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень майнового характеру. Останній відбував реальні строки покарання, однак на шлях виправлення не став з чого випливає обґрунтованість ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Крім цього, підозрюваний не має місця роботи та може вчиняти злочини з метою заволодіння цінними речами і грошовими коштами та особистого збагачення.а той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків з метою зміни останніми показів вказує наступне.
Після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_7 висловив свої погрози потерпілому ОСОБА_8 , крім того, зафіксовано факт, того, що відеокамери які зафіксували обставини вчинення кримінального правопорушення, були пошкоджені невідомою особою після злочину, що може свідчити про те, що ОСОБА_7 ймовірно намагається приховати сліди злочину. З вказаного випливає схильність підозрюваного до такого роду поведінки. Крім цього, підозрюваному відоме місце проживання потерпілих.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).
Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.
Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування, впливу на потерпілого та свідка, знищення доказу. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, відсутнє місце постійного проживання ОСОБА_7 , де б можна було обрати останньому домашній арешт.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування кримінального провадження.
Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Водночас відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_7 після вчинення підпалу автомобілів підійшов до потерпілого та висловив погрозу застосування насилля тобто злочин вчинено із погрозою застосуванням насильства, та жодний розмір застави не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, вважаємо за необхідне не визначати розмір застави як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, посилаючись на сукупність обставин, зазначених в ст. 178 КПК України та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку.

Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України 18.02.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 06.03.2019 затримано.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 27.02.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінюю в сукупності обставини, зазначені в ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; відсутність у підозрюваного місця роботи, наявність судимостей.

Крім цього, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст.191 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 06.03.2019 о 07:40 затримано.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою може бути застосований.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому не визначаючи розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в межах кримінального провадження № 0000586, внесеного 18.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Помістити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії даної ухвали строком на 60 днів до 04.05.2019 включно.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1