ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/373/17 Номер провадження 11-кп/814/331/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року відмовлено в задоволенні подання Карлівського районного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .

Не погодившись з ухвалою місцевого суду прокурором Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій останній прохає хвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року про відмову в задоволенні подання Карлівського РВ з питань пробації відносно засудженого ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням - скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Карлівського районного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Приймаючи вказане рішення, судом першої інстанції зазначено, що, хоча ОСОБА_7 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення та вчинив новий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, але водночас іспитовий строк, встановлений Новосанжарським районним судом Полтавської області від 12.09.2017 р. минув, вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 23.04.2018 року приєднано невідбуте покарання за вироком Новосанжарського районного суду від 12.09.2017 року, а відтак суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції.

Так, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.09.2017 р. ОСОБА_10 засуджений за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70, ст.75 КК України та на підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання (а.о.с.2,3). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.01.2018лз. вищевказаний вирок суду змінено в частині призначеного покарання та визначено вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді обмеження волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, за даним вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 р. та остаточно визначено покарання у виді 1 р. 6 міс. обмеження волі, згідно ст.75 КК України встановлено іспитовий строк 1 р. з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України. В іншій частині вирок суду залишено без змін (а.о.с.4-8).

13 лютого 2018 року вказаний вирок був прийнятий до виконання органом з питань пробації (а.о.с.10).

Постановою старшого інспектора органу пробації від 20.02.2018 р. ОСОБА_7 було встановлено дні явки до органу пробації, зокрема перший та третій вівторок кожного місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. та з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з якою засуджений ознайомлений під підпис (а.о.с. 21).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.

Вимогами ч.2 ст. 166 КВК України передбачено, що у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, КВІ вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були накладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів, вважає систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох

більше таких правопорушень.

Так, під час іспитового строку засуджений ОСОБА_7 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема 15.09.2017 року ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, за що постановою Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області підданий адміністративному стягненню у вигляді попередження. Також, 13.01.2018 року ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 178 КУпАП, за що постановою Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Також, 07.03.2018 року ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, за що постановою Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області підданий адміністративному стягненню у вигляді попередження. Крім цього, 05.06.2018 року ОСОБА_7 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП, за що постановою Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

За фактами вказаних правопорушень ОСОБА_11 з питань пробації до засудженого застосовувалися застереження у вигляді письмових попереджень, чим у повній мірі були виконані вимоги п 5.2. та п 5.3 розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань та приписів ч 2 ст. 166 КВК.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав, визначених ч 2 ст. 78 КК України для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбуття призначеного йому покарання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді подання суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання.

Керуючись ст. 166 КВК України, ст. 376, 404, 405, 409,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання Карлівського районного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити та скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання та направити ОСОБА_7 для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначеного йому вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.09.2017 року.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_7 у порядку виконання вироку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4