УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002220 від 04.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002220 від 04.09.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Ухвалою судді від 26.10.2018 року призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвалою суду від 30.10.2018 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строком на 60 днів до 01.01.2019 включно.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинувачених спливає 01.01.2019, а в найближчий час (до 01.01.2019) призначити до розгляду вказане кримінальне провадження не можливо з поважних причин, судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити без змін запобіжний захід щодо обвинуваченого та продовжити його строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для застосування запобіжних заходів не змінились та продовжують існувати.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважають ризики, на які посилався прокурор необґрунтованими та просили не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у ДЗ «СМСЧ №1» у лікаря-фтизіатра, його стан здоровя погіршується, а в умовах СІЗО належну допомогу отримати неможливо, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, позитивні характеристики, проживає з матір`ю, яка потребує його допомоги, оскільки має відповідні захворювання, неофіційно працював до затримання, має на утриманні дитину.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При цьому судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховується наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою працездатного віку, який до затримання офіційно не був працевлаштований, за станом здоров`я має скарги, але жодними документами, що у зв`язку з цим захворюванням він не може перебувати в умовах СІЗО, не підтверджено. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, має на утриманні дитину, з якою не проживає. Доказів щодо проживання з матір`ю, яка потребує його догляду, у зв`язку з відповідними захворюваннями та майнового стану обвинуваченого суду не надано. Відносно ОСОБА_6 ухвалено вирок від 06.08.2018 за корисливий злочин, хоча вказний вирок суду, на теперішній час не набрав законної сили. Розмір шкоди, заподіяної інкримінованим обвинуваченому злочину, виходячи зі змісту обвинувального акту, є значним та не відшкодовано.

Також, судом враховується і обставини вчинення злочину, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема застосування насильства до потерпілої.

Так, суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 наразі наявні ризики, визначені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор, що на даний час виключають можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у т.ч. й домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає обвинувачений та його захисник.

Крім того, обвинуваченим та його захисником не було надано суду обґрунтованого клопотання про зміну запобіжного заходу, які б відповідали вимогам статті 201 КПК України, із наданням відповідних доказів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід продовжити строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави, оскільки інкримінуємий злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів, до 15 лютого 2019 року включно, з утриманням у ДУ „Запорізький слідчий ізолятор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1