Справа № 308/6604/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та захисників адвокатів
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/426/19, за апеляційними скаргами, які подали обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2018 року.
Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, угорець, із середньою освітою, непрацюючий, одружений, раніше неодноразово судимий і, зокрема, востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2016 за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки,
визнаний винним і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного ОСОБА_6 покарання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року 1 (один) місяць позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Строк відбуття ОСОБА_6 покарання визначено рахувати з моменту його затримання - 30.03.2018.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, угорець, із середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, і зокрема, востаннє згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2017 за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
визнаний винним і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2017 року 1 (один) місяць позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Строк відбуття обвинуваченим ОСОБА_7 покарання визначено рахувати з моменту його затримання - 30.03.2018.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, угорець, без освіти, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 не обирався.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Мукачево, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, угорець, без освіти, непрацюючий, неодружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий, і зокрема, згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2015 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 не обирався.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та мешканець АДРЕСА_4 , громадянин України, угорець, із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, і зокрема, востаннє згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_12 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_12 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальних збитків задоволено повністю. Ухвалено стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_13 24500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) гривень у відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалено стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз з обвинувачених : ОСОБА_6 3455 (три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 07 коп., ОСОБА_7 2875 (дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень 94 коп., ОСОБА_10 - 1667 (одну тисячу шістсот шістдесят сім) гривень 57 коп., ОСОБА_11 - 1667 (одну тисячу шістсот шістдесят сім) гривень 57 коп., ОСОБА_12 - 1088 (одну тисячу вісімдесят вісім) гривень 44 коп.
Скасовано арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2018 (справа № 308/1204/18).
Речові докази: набір з чотирьох коліс з титановими дисками, що передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_14 , ухвалено вважати повернутими за належністю; мінімийку «Гарден», що передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 , ухвалено вважати повернутою за належністю; добровільно видані ОСОБА_16 тракторний генератор, три алюмінієві обмотки із зварюваних апаратів, фрагмент металевого кутника та мідна обмотка, які скеровано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ухвалено повернути потерпілому ОСОБА_17 ; кришку каналізаційного люка, що передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_18 , ухвалено вважати повернутою за належністю; цифровий носій «односторонній оптичний диск з написом на верхній стороні «extreme DVD-R 4,7 GB x16SPEED», що приєднаний до матеріалів кримінального провадження, ухвалено залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Daewoo Nexia», д. н. з. Словацької Республіки НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_19 , ухвалено вважати повернутим за належністю; автомобільний акумулятор марки «Galaxy Plus», модель «66а/ч НОМЕР_2 », радіатор та частину коробки передач до автомобіля марки «ВАЗ», модель «2106», що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_20 , ухвалено вважати повернутими за належністю; автомобільний акумулятор «Galaxy Plus 60а/ч НОМЕР_3 », що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_21 , ухвалено вважати повернутим за належністю; автомобільний акумулятор «BI-Power 60», що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_22 , ухвалено вважати повернутим за належністю; бензопилу марки «Einhel», модель «RBК3735», гідравлічний домкрат, шість гайочних ключів та 183 кг брухту чорних металів, що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_23 , ухвалено вважати повернутими за належністю; два мобільні телефони, що передані для зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ухвалено вважати повернутими за належністю; металевий лом, що переданий для зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ухвалено знищити.

Згідно вироку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
ОСОБА_6 визнаний винним: у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаних із проникненням у інше приміщення та сховище, які мали місце 04.04.2017 та 06.04.2017 від потерпілого ОСОБА_24 , в кінці квітня 2017 року від потерпілої ОСОБА_14 , на початку травня 2017 року від потерпілих ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_26 , у ніч з 01 на 02 червня 2017 року від потерпілого ОСОБА_13 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, яке мало місце у ніч з 07 на 08 червня 2017 року від потерпілого ОСОБА_27 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, що мало місце 05.09.2017 з комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода»; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, що мало місце 21.01.2018 від потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, що мало місце 21.01.2018 від потерпілого ОСОБА_20 , 05.02.2018 від потерпілого ОСОБА_23 ..
ОСОБА_7 визнаний винним : у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, що мало місце 21.01.2018 від потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, що мало місце 21.01.2018 від потерпілого ОСОБА_20 , 05.02.2018 від потерпілої ОСОБА_23 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище, що мало місце в кінці квітня 2017 року від потерпілої ОСОБА_14 , на початку травня 2017 року від потерпілих ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_26 .
ОСОБА_10 визнаний винним: у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, що мало місце в ніч з 07 на 08 червня 2017 року від потерпілого ОСОБА_27 ; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, що мало місце в ніч з 01 на 02 червня 2017 року від потерпілого ОСОБА_13 ..
ОСОБА_11 визнаний винним у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаних із проникненням у інше приміщення та сховище, що мали місце 04.04.2017 та 06.04.2017 від потерпілого ОСОБА_24 , у ніч з 10 на 11 квітня 2017 року від потерпілого ОСОБА_28 , на початку травня 2017 року від потерпілої ОСОБА_29 , в ніч з 01 на 02 червня 2017 року від потерпілого ОСОБА_13 , вночі 02.06.2017 від потерпілої ОСОБА_30 ..
ОСОБА_12 визнаний винним у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаних із проникненням у інше приміщення, що мали місце в кінці квітня 2017 року від потерпілої ОСОБА_14 , на початку травня 2017 року від потерпілої ОСОБА_25 , на початку травня 2017 року від потерпілого ОСОБА_17 , на початку травня 2017 року від потерпілого ОСОБА_15 , на початку травня 2017 року від потерпілого ОСОБА_26 ..

В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х:

- обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність його вини та кваліфікацію дій за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а також призначене йому покарання, указує на те, що вирок у частині стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат за проведення у кримінальному провадженні товарознавчих експертиз є незаконним. Посилається на те, що не взмозі відшкодувати покладені на нього процесуальні витрати у розмірі 2875,94 грн. з огляду на його матеріальний стан та дані про його особу (є сиротою, проживає цивільним шлюбом з Пап Ізольдою, з якою в нього троє дітей, а також має сестру, яка є інвалідом), які не були враховані судом першої інстанції, що призвело до безпідставного стягнення з нього на користь держави судових витрат. Разом із тим, зазначає, що суд першої інстанції помилково визнав обставиною, що обтяжує його покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки про вік такої особи на час вчинення злочину йому не було відомо, і при цьому, вказана особа не має щодо нього будь-яких претензій, так як він вибачився перед нею та повернув їй викрадене майно. Просить виключити з вироку посилання на обставину, що обтяжує його покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також рішення суду про стягнення з нього процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 2875,94 грн., поклавши вказані витрати на державу. Крім того, просить зарахувати йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII та ст. ст. 4, 5 КК України в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення, з моменту його затримання до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність його вини та кваліфікацію дій за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а також призначене йому покарання, указує на те, що вирок є незаконним у частині стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат за проведення у кримінальному провадженні товарознавчих експертиз. Посилається на те, що не взмозі відшкодувати покладені на нього процесуальні витрати у розмірі 2875,94 грн. з огляду на його матеріальний стан та дані про його особу (є тимчасово непрацюючим), які не були враховані судом першої інстанції, що призвело до безпідставного стягнення з нього на користь держави судових витрат.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , їх захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані обвинуваченими апеляційні скарги; прокурора ОСОБА_5 , яка судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав обвинувачений ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів зазначає, що під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням даних, що характеризують особи обвинувачених.
Тому, колегія суддів вважає, що при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленні порядку їх дослідження та роз`ясненні, при цьому, учасникам судового розгляду прав, судом першої інстанції вимоги ст. 349 КПК України порушені не були.
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про винуватість обвинувачених
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище, учасниками судового розгляду не оспорюється, апеляційним судом з урахуванням положень ст. 404 КПК України не перевіряється й визнається таким, що ґрунтується на наведених у вироку доказах, а дії обвинувачених за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційних скарг про те, що вирок у частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат за проведення у кримінальному провадженні товарознавчих експертиз є незаконним, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку повинен навести мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався, а у резолютивній частині - рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат віднесено і витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, а відповідно до ч. 2 ст. 124 цього ж Кодексу у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
При оцінці доводів апеляційних скарг та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує те, що розмір процесуальних витрат обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не оспорюється, тому висновки суду у цій частині (щодо розміру коштів, які стягнуто з обвинувачених) відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряються. При цьому колегія суддів зазначає, що в обвинувальному акті вказані відомості щодо розміру витрат на залучення експертів під час досудового розслідування, що матеріали кримінального провадження містять докази у підтвердження вартості проведених у кримінальному провадженні експертних досліджень, і вважає, що суд обґрунтовано визначив розмір процесуальних витрат окремо з кожного обвинуваченого.
Колегія суддів також зазначає, що розмір винагороди експертів, які виконували свої функції визначений відповідно до вимог закону (вартість проведених експертних досліджень розрахована згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996 року), з урахуванням складності експертизи, кількості експертогодин та вартості однієї експертогодини.
Підстав для віднесення витрат за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження за рахунок коштів Державного бюджету України колегія суддів не вбачає, посилання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на відсутність у них коштів, вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і не дають підстав для зміни вироку у цій частині, - відхиляє.
При оцінці доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 про зарахування до строку відбутого ними покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів враховує наступне.
Так, частиною 5 статті 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаний Закон набрав чинності з 24.12.2015.
Відповідно до Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, нова редакція ч. 5 статті 72 КК України передбачає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у межах кримінального провадження перебувають під вартою з 30.03.2018, тобто після набрання Чинності Законом України 18 травня 2017 року. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2016 ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, - під вартою не перебував, а ОСОБА_7 згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2017 засуджений за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, - також під вартою не перебував.
Під час розгляду справи апеляційним судом обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили, що під час досудового розслідування та судового розгляду вказаних кримінальних проваджень під вартою не перебували.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про зарахування до строку відбутого ними покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів вважає такими, щоне ґрунтуються на вимогах закону, не підлягають задоволенню і відхиляє.
Одночасно, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ). При оцінці доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 у цій частині колегія суддів враховує те, що у мотивувальній частині вироку не вказується на те, що обвинувачений ОСОБА_7 05.02.2018 таємно викрадаючи майно з дворогосподарства АДРЕСА_5 був обізнаний у кого викрадає майно, а також не вказується на те, що обвинуваченому було відомо про вік особи в якої викрадає майно.
Тому посилання у вироку на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ), колегія суддів виключає з мотивувальної частини вироку, оскільки такі не підтверджені фактичними обставинами справи та зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, чи зміни з пом`якшенням призначених покарань, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_7 , задовольнити частково, а апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

З мотивувальної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2018 року щодо обвинуваченого за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 виключити посилання на обставину, що обтяжує його покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

У решті цей же вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та щодо обвинуваченого за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які тримаються під вартою, у той самий строк із дня вручення їм копії даної ухвали.

Судді: