У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року,
за участі прокурорів особи, інтересів якої стосується рішення, представника заявника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту грошових коштів у сумі 140.000 гривень, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 002 50 від 21 серпня 2015 року.
На обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що, враховуючи те, що стосовно грошових коштів в сумі 140.000 грн. прийняте остаточне рішення в межах кримінального провадження № 220 150 000 000 002 50 від 21 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_9 і ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року, яким також вирішена доля грошових коштів, у складі яких наявні грошові кошти, щодо яких ОСОБА_5 заявила в своєму клопотанні - без змін, і при цьому судове рішення стосовно вказаних грошових коштів, свої права щодо яких вважає порушеними ОСОБА_5 , не ухвалювалось, - тому суд позбавлений можливості вирішити питання про скасування арешту грошових коштів ОСОБА_5 , які конфісковані в дохід держави.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_5 в апеляційній скарзі до Апеляційного суду міста Києва просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, постановити нову, якою скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, в частині накладення арешту на грошові кошти загальною сумою 140.000 гривень, які виявлені та вилучені 24 жовтня 2015 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , і повернути вказані кошти ОСОБА_5 .
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_5 зазначає, що 24 жовтня 2015 року ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України в рамках кримінального провадження № 220 150 000 000 002 50 під час проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де вона- ОСОБА_5 мешкає, були виявлені грошові кошти в сумі 140.000 грн., які належать особисто їй- ОСОБА_5 , а також вилучені і грошові кошти в розмірі 4.072.300,00 грн., які були принесені ОСОБА_9 до вищевказаної квартири в день проведення обшуку. Кошти в сумі 140.000 грн. були вилучені в верхній тумбочці шафи серед білизни, а гроші в розмірі 4.072.300,00 грн. знаходились в чорному пакеті. Під час обшуку, ОСОБА_5 повідомила, і у відповідності до ч. 4 ст. 237 КПК України повідомлення внесене до протоколу обшуку - п. 9, що грошові кошти в сумі 140.000 грн., які знайдені у шафі - є власністю ОСОБА_5 та позичкові.
В рамках кримінально провадження № 220 150 000 000 002 50 по обвинуваченню ОСОБА_9 , якого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, не було доведено, що ОСОБА_5 виконувала обов`язки бухгалтера, а грошові кошти у сумі 140.000 грн., які також вилучені за її місцем проживання, отримані нею як винагорода за надання бухгалтерських послуг і вони є доходами від вчинення кримінального правопорушення. Крім того, у своїх показаннях ОСОБА_9 зазначав щодо незаконного походження грошових коштів, які були вилучені з квартири ОСОБА_5 і які він приніс в поліетиленових пакетах лише в сумі 4.072.300 грн., до яких не належали кошти в сумі 140.000 грн.
Отже, з огляду на наявність вироку стосовно ОСОБА_9 , який вступив в законну силу та яким прийнято рішення щодо речових доказів у провадженні, питання щодо виключення з опису грошових коштів в сумі 140.000 грн. ОСОБА_5 вважає підлягає вирішенню в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.
Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.
Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Згідно опублікованого в газеті Голос України № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.
На виконання вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів кримінальні провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.
На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року, апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року передана на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення особи, інтересів якої стосується судове рішення - ОСОБА_5 , представника заявника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначено відповідне покарання.

Цим же вироком ухвалено конфіскувати в дохід держави грошові кошти, які передані на зберігання до ФЕУ СБ України, в сумі 918.720 грн., 4.212.300 грн. та 649.650 грн., що були вилучені під час обшуку 24 жовтня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 220 150 000 000 002 50 щодо ОСОБА_9 , на які було накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року, ОСОБА_5 просила його змінити в частині вирішення питання про конфіскацію грошових коштів в сумі 140.000 грн., які є її власністю, частину з яких - 130.000 грн. вона позичила у матері, і які не відносяться до коштів, отриманих злочинним шляхом.

Дослідивши матеріали провадження та документи, надані ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції під час розгляду провадження на підставі апеляційної скарги на вирок суду, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва прийшла до висновку, що вони є неналежними документами, якими б підтверджувалося право власності ОСОБА_5 на вилучені грошові кошти в сумі 140.000 грн., а тому ухвалою від 04 квітня 2018 року її апеляційну скаргу залишила без задоволення, а вирок суду ухвалений щодо ОСОБА_9 - без змін.
При цьому учасникам провадження було роз?яснено право на оскарження судового рішення в касаційному порядку протягом 3-х місяців.

Проте, ОСОБА_5 чи в її інтересах адвокат ОСОБА_8 , з якою була укладена угода про надання правової допомоги від 18 червня 2018 року, вказаним правом не скористалися.

Оскільки на час постановлення досліджуваної в даному провадженні ухвали Шевченківським районним судом м. Києва від 20 вересня 2018 року була чинною ухвала Апеляційної суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, то суд першої інстанції ґрунтовно відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ухваленої в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Прийняття даного рішення не позбавляє права ОСОБА_5 чи в її інтересах представника звернутися до суду першої інстанції в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України з питанням про виключення 140.000 грн. з опису вилучених коштів, які конфісковані в дохід держави, з наданням належних документів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на вказані грошові кошти та які не були предметом дослідження суду апеляційної інстанції при ухваленні рішення 04 квітня 2018 року.
Не позбавлена ОСОБА_5 і права на оскарження ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року в касаційному порядку, якщо вона не погоджується з оцінкою судом апеляційної інстанції наданих нею документів на підтвердження її права на 140.000 грн., як таких, що є неналежними на підтвердження її права на вказані грошові кошти.

На підставі викладеного апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту грошових коштів у сумі 140.000 гривень, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 002 50 від 21 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3