08.05.2019
Провадження № 1-кп/359/198/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0001683, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2018, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозовата Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.04.2016, вироком Теплицького районного суду Вінницької області, за ч. 1 ст. 185 КК України до ста годин громадських робіт, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Бориспільським РВ Управління ДМС України в Київській області, 27.08.2014,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
31.07.2018 близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував біля заправки «АМІК», що в селі В. Олександрівка, Бориспільського району, Київської області, де помітив ОСОБА_4 . В цей час, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи за АЗС «АМІК», наблизився до ОСОБА_4 та діючи умисно, кулаками правої та лівої руки завдав останньому близько 10 ударів в область щелепи з правої та лівої сторони та в область висків. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа.
Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, відповідно до висновку експерта №183 від 21.08.2018.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 свою праву руку засунув до правої передньої кишені штанів ОСОБА_6 (який в той час лежав на асфальтованому покритті). У ній він виявив мобільний телефон марки «ЛЕНОВО», чорного кольору. Після чого ОСОБА_5 відкрито заволодів вказаним телефоном та зник з ним у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкоджені, тобто умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та у відкритому заволодінні чужого майна, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_5 , вину у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він 31.07.2018 близько 03 години 00 хвилин перебував біля заправки «АМІК», що в селі В. Олександрівка, Бориспільського району, Київської області, де помітив ОСОБА_4 . В той час, на ґрунті неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_4 та кулаками правої та лівої руки завдав останньому близько 10 ударів в область щелепи з правої та лівої сторони та в область висків. Потім скориставшись моментом, свою праву руку засунув до правої передньої кишені штанів Пирогова який в той час лежав на асфальтованому покритті. У ній він виявив мобільний телефон марки «ЛЕНОВО», чорного кольору. Після чого заволодів вказаним телефоном та втік. Просив суд суворо не карати та зазначив, що жалкує про вчиненні дії. Попросив вибачення у потерпілого та зобов`язався в майбутньому не порушувати закону України.
У зв`язку з тим, що обвинувачуваний та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочинів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачуваний та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкоджені, тобто умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;
- за ч. 1 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому заволодінні чужого майна.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає правильною.
Так, ОСОБА_5 , застосував до потерпілого прийоми у виді ударів руками, внаслідок яких ОСОБА_4 зазнав тілесні ушкодження. Вони не були небезпечним для життя потерпілого, але потягли тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. За цими ознаками тілесне ушкодження відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Між діями обвинуваченого та наслідком, спричиненим ОСОБА_4 , існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. ОСОБА_5 , усвідомлював суспільно небезпечний характер вчинених ним дій, передбачав її суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Це свідчить про наявність в його діях прямого умислу. Тілесне ушкодження обвинувачений заподіяв на ґрунті раптових неприязних відносин.
Крім того, обвинуваченим вчинено ще одне кримінальне правопорушення, яке за своїми ознаками суттєво відрізняються від умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тому має місце сукупність злочинів відповідно до ст. 33 КК України, що потребує кваліфікації за ч. 1 ст. 186 КК України. Кримінальні правопорушення є закінченими. ОСОБА_5 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, за вчинення злочинів.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, його щире каяття.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинувачуваного ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше судимий 28.04.2016, вироком Теплицького районного суду Вінницької області, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді ста годин громадських робіт. Не одружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що він вчинив злочини за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , за вчинення злочинів середньої тяжкості належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 1, ч. 2 ст.70 КК України, належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 , допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 286 грн. 00 коп.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ст. 70, 75, 76, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави України (Одержувач: Держбюджет м. Бориспіль, ЄДРПОУ: 38007070, Банк одержувача: УДК у Київській області. МФО: 899998. КБК: 21081100. р/р 0004, призначення платежу: адміністративний штраф та інші санкції) - 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ: після набрання вироком суду законної сили, мобільний телефон марки «Lenovo», модель Lenovo А 369і, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з акумуляторною батареєю - залишити у володінні власника ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1