пр. № 1-кс/759/1476/19
ун. № 759/4277/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000731 від 27.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000731 від 27.01.2018 року, про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , для забезпечення його зберігання, як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні Святошинського УП ГУНП у м.Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000731 від 27.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 27.01.2018 року, приблизно о 06 год. 10 хв., по пр-ту Перемоги, 132, в м.Києві, працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , під час перевірки якого було виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номера кузова.
Під час огляду місця події 27.01.2018 року по пр-ту Перемоги, 132, в м.Києві, в порядку ст.237 КПК України, був оглянутий та сфотографований автомобіль "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6
27.01.2018 року, постановою слідчого, автомобіль "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , в порядку ст.98 КПК України, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий клопоче про арешт вказаного майна, з метою збереження вищевказаного речового доказу у кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання слідчий підтримав у повному обсязі, тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки слідчим доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна, а також для збереження автомобіля "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , як речового доказу у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000731 від 27.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль "Nissan Primera", днз НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання, як речового доказу у кримінальному провадженні №0000731 від 27.01.2018 року, шляхом накладення заборони на його відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1