УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , вивчивши матеріали клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000866, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України,
в с т а н о в и в:
15 листопада 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, тимчасово вилученого в період з 05 години 22 хвилин до 17 години 25 хвилин 10 листопада 2018 року під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000866, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У свою чергу, положенням ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При цьому, відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час.

З огляду на те, що майно, на яке слідчим планується накласти арешт, було тимчасово вилучено в період з 05 години 22 хвилин до 17 години 25 хвилин 10 листопада 2018 року під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року, а клопотання про арешт такого майна подано до суду лише о 22 годині 31 хвилині 12 листопада 2018 року (відповідно до відомостей, які містяться на поштовому конверті та в Реєстрі відстеження пересилання поштових відправлень, розміщеному на офіційному веб-сайті УДППЗ «Укрпошта»), тобто після спливу 48 годин після його вилучення, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України вважає за необхідне повернути його прокурору, встановивши строк у 72 (сімдесят дві) години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Водночас, слідчий суддя враховує, що слідчий у своєму клопотанні не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку та не зазначає, які саме поважні причини об`єктивно завадили йому звернутися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в тому числі й за допомогою поштового зв`язку, у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 115-116, 131-132, 170-172, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000866, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, повернути прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , встановивши строк у 72 (сімдесят дві) години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1