ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року
м. Київ

справа № 369/10775/16-к

провадження № 51-6005 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Каушани Республіки Молдова,
який проживає:

АДРЕСА_1 ,

засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 26 серпня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 37 900 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн моральної шкоди.
Вирішено питання щодо долі речових доказів та судових витрат.
Вироком Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року, за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого, скасовано вирок суду першої інстанції та ухвалено новий, за яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону від 18 травня 2017 року) зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 04 квітня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
За вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 25 серпня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на другому поверсі новобудови на АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів, умисно наніс ОСОБА_9 ножем сім ударів у груди, черевну порожнину та шию, заподіявши йому тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер на місці.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями до неї прокурор, не погоджуючись із вироком суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, так як суд належним чином не сформулював визнане доведеним обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, безпідставно визнав щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання. Крім того, посилається на неправильне застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України при зарахуванні строку попереднього ув`язнення.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Захисник підтримав частково касаційну скаргу прокурора в частині неправильного застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, щодо інших доводів скарги заперечував та просив їх залишити без задоволення.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України в касаційному порядку прокурором не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги прокурора про невідповідність вироку суду першої інстанції вимогам КПК України, то вони є безпідставними.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Як убачається з вироку, суд апеляційної інстанції сформулював обвинувачення, визнане доведеним, яке відповідає обвинуваченню, пред`явленому стороною обвинувачення.
Тобто суд апеляційної інстанції дотримався вимог ст. 374 КПК України при ухваленні вироку, підстав уважати його таким, що не відповідає кримінальному процесуальному закону, колегія суддів касаційного суду не знаходить.
Крім того, суд апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання обґрунтовано врахував дані про його особу, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, навівши відповідні мотиви, тобто дотримався вимог статей 65-67 КК України.
Тому доводи касаційної скарги прокурора й у цій частині не заслуговують на увагу.
Разом із тим, Суд уважає слушними доводи прокурора про неправильне застосування судом апеляційної інстанції вимог кримінального закону, а саме ч. 5 ст. 72 КК України.
Як убачається з резолютивної частини вироку, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахував ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 04 квітня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні вказаної норми закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 2 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України.
Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31 кс 18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив злочин до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року.
З огляду на викладене, Суд уважає, що суд апеляційної інстанції під час перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не врахував положень ч. 2 ст. 4, частин 1, 2 ст. 5 КК України та не застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), а тому вирок суду в цій частині підлягає зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 04 квітня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3