Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/617/2019
У Х В А Л А
26.02.2019р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження
В С Т А Н О В И В:
Постановою від 22.12.2018р. слідчий СВ УСБ України в Миколаївської області ОСОБА_6 закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, зазначивши про відсутність складу злочину передбаченого ст. 382 ч.2 КК України.
Не погодившись з зазначеною постановою представник ПП "Кряж" адвокат ОСОБА_4 29.01.2019р. звернувся зі скаргою, в якої просив зазначену постанову скасувати.
В судовому засіданні представники ПП "Кряж" адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 скаргу підтримали, наголосили на тому, що на початку червня 2018р. слідчий отримав ухвалу про скасування арешту, однак не вчинив дій спрямованих на повернення майна, а замість звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про повторне накладення арешту та при цьому не зазначив про рішення Заводського районного суду м. Миколаєва щодо скасування арешту. Провадження було закрите виключно на підставі пояснень ОСОБА_5 , його пояснення щодо неможливості повернення майна через перебування на експертизі не перевірені. Між тим, частину майна у вигляді зразків було отримано в кабінеті у тому вигляді, в якому їх вилучали. Навантажувач дійсно зберігався на підприємстві, однак він був опечатаний, дозвіл на його використання слідчий не надав. Окремо просили звернути увагу, що слідчий СУ ГУ НП ОСОБА_5 мав особисту зацікавленість весь час розслідування провадження, хоча провадження з початку перебувало в Миколаївському ВП, потім в Заводському, а потім в СУ ГУ НП. Якщо місце вчинення злочину ОСОБА_8 район не зрозуміло яким чином до цього розслідування був причетний ОСОБА_5 . Всі ці питання слідчим не з`ясовані.
Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження приходжу до наступного.
Слідчий цілком слушно дійшов висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_5 , складу злочину передбаченого ст. 382 КК України, оскільки з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2018р. вбачається що ухвалою арешт був скасований, однак рішення щодо обов`язку та строків повернення майна - слідчим суддею не приймалося.
Разом з тим, слідчий має прийняти рішення про закриття провадження у разі відсутності в певних діях жодного складу злочину.
Вбачається, що директор ПП "Кряж" свого часу звернувся з заявою про вчинення злочину слідчим ОСОБА_5 , що полягав у навмисному не поверненні майна. Вказані дії також можуть містити ознак злочину передбаченого ст. 364, 365 КК України, однак щодо наявності чи відсутності вказаних складів злочину слідчим оцінка не надана. Той факт, що попередня кваліфікація була за ст. 382 КК України, вказане не позбавляє слідчого обов`язку встановити чи не має в діях, про які були зазначено в заяві про вчинення злочину, складу інших кримінальних правопорушень.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається не відповідність висновків слідчого до наявних доказів. Так ОСОБА_5 , пояснив, що не мав можливості повернути майно через перебування його на експертизі. Однак відповідно до відповіді експертної установи, принаймні частина речових доказів, була повернута вже 08.05.2018р.
Цілком слушно зазначено представниками ПП "Кряж", щодо того, що слідчим не долучені висновки проведених експертиз, з яких є можливість зрозуміти що саме надходило, коли експертиза була закінчена. Не з`ясовано чи був навантажувач опечатаний, чи мало можливість ПП "Кряж" ним користуватися, чи користувалося. Чи знаходиться навантажувач в оренді та яка сума збитків, що є необхідною складовою за ст. 364, 365 КК України. Також вбачається, що слідчий навіть не намагався розібратися яким чином слідчий СУ ГУ НП в Миколаївської області був слідчим у провадженні, яке розслідувалося в 3-х різних органах досудового розслідування.
За такого оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1