Справа № 206/6862/18
Провадження № 1-кс/206/1342/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2018 року слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 08.10.2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прибув до ТОВ «АТБ-маркет» магазин «Продукти-350», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Романовського, буд. 78.

Знаходячись у торгівельному залі вказаного магазину ОСОБА_4 зайшов до відділу з продажу вино-горілчаних напоїв, де на полицях з товаром побачив пляшку коньяку «Hennessy VS», об`ємом 0, 5 літра, та усвідомлюючи, що грошові кошти для того щоб розрахуватись за вказану пляшку коньяку відсутні, у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме пляшки коньяку «Hennessy VS», об`ємом 0,5 літра, яка належить ТОВ «АТБ-маркет» магазин «Продукти-350».

Цього ж дня, тобто 08.10.2018 року приблизно о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщені вищевказаного магазину, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, підійшов до полиць із продажу вино-горілчаних напоїв, звідки правою рукою взяв одну пляшку коньяку «Hennessy VS», об`ємом 0, 5 літра та сховав вищевказану пляшку коньяку у рюкзак синього кольору, який знаходилась при ньому, на правому плечі.

В подальшому ОСОБА_4 , ховаючи пляшку коньяку «Hennessy VS», об`ємом 0,5 літра у своєму рюкзаку, перетнув лінію касової зони магазину, не розрахувавшись за вказану пляшку коньяку, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить ТОВ «АТБ-маркет» магазин «Продукти-350» з причин, які не залежали від його волі, так як за касовою зоною торгівельного залу магазину з викраденим майном був зупинений співробітником служби охорони ТОВ «АТБ-маркет» магазин «Продукти-350».

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3002/18 від 06.11.2018 року, ТОВ «АТБ-маркет» магазин «Продукти-350» заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1177 гривні 25 копійок.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього домашній арешт.
Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність частково задоволення клопотання з наступних підстав.
В провадженні слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001084 від 09 жовтня 2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
11 грудня 2018 року ОСОБА_4 було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 було отримано 11 грудня 2018 року о 12:22 годині.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.
Виходячи із вищевикладеного вважаю, що клопотання та додані матеріали, надані слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується дослідженими копіями документів наданих слідчим, та іншими матеріалами в їх сукупності.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Вказаного висновку слідчий суддя прийшов з огляду на те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, не має постійного джерела прибутку, що свідчить про можливість останнього продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В той же час, слідчий суддя не може погодитись із доводами прокурора в тому, що існує наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки підозрюваний в судове засідання за викликом суду з`явився вчасно, а матеріали клопотання не містять належних доказів переховування останнього від органів досудового розслідування.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , суд враховує як вимоги національного законодавства, так і вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи викладене та те, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні, а тому оцінивши обставини обґрунтованості пред`явленої підозри та враховуючи дані про особу підозрюваного приходжу до висновку, що у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б виправдовували таке втручання у права та свободи особи, як тримання під вартою.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, зокрема у рішеннях «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року та «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 року, в яких акцентується увага на те, що одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без зазначення підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби особа може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання особи під вартою.
Разом з тим, враховуючи відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, бажання останнього працювати з метою отримання заробітку для забезпечення своїх основних потреб життя, а також враховуючи необхідність у часі для придбання необхідних у побуті речей та продуктів харчування, суд вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що зможе дієво запобігти тим ризикам, на які посилається слідчий та буде достатнім стримуючим засобом для підозрюваного на час досудового слідства і зможе забезпечити належну його процесуальну поведінку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме: в період часу з 18:00 години вечора до 07:00 години ранку наступного дня щоденно, поклавши на нього обов`язок не залишати в цей час місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 12 грудня 2018 року до 09 лютого 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або судустроком на 60 днів до 09 лютого 2019 року включно.

Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що порушення домашнього арешту є підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1