ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3557/19
провадження № 1-кс/753/1444/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001035 від 12.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
15.02.2019 слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтоване тим, що арешт необхідний для збереження речового доказу, попередження відчуження, зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001035 від 12.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
До слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві, надійшов рапорт інспектора роти №1 батальйону № 3 полку № 2 УПП рядового поліції ОСОБА_6 , про те що 11.02.2019 року під час патрулювання Дарницького району у складі екіпажу «Рубін 207», за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 3, поблизу станції метро Харківська за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який для перевірки вказаного автомобіля надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 . Під час перевірки зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було помічено ознаки підробки, а саме печатка та шрифт нанесені не чітко та шрифт номера свідоцтва нанесений не чітко, крім того формат друку схожий на струйний, а не високий, захисні елементи пошкоджено. Після чого на місце події було викликано СОГ Дарницького УП.

В подальшому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на вказаний транспортний засіб поміщено до прозорого поліетиленового пакету з пазовим замком, горловина якого прошита ниткою білого кольору, кінці якої скріплені смужкою паперу білого кольору з відтиском печатки «Для пакетів №1» Дарницьке УП та роз`яснювальним записом на ньому з підписами понятих.

Вказане свідоцтво визнане речовим доказом в рамках кримінального провадження № № 0001035 від 12.02.2019.

Слідчий в клопотанні зазначає, що в даному кримінальному провадженні заплановано проведення судової технічної експертизи документів, з метою встановлення відповідності вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу України.

Відтак, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речевого доказу у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому обставини та просив накласти арешт.
Володілець майна повідомила в судовому засіданні, що автомобіль перебуває у її користуванні на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Пложеннями ч.1 статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правової підстави для арешту майна, оскільки слідчим не доведено, що не застосування арешту може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, у зв`язку з чим клопотання є не обґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001035 від 12.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 25.02.2019.

Слідчий суддя: