Справа № 308/1015/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11сс /4806/109/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого.

Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, із забороною залишати місце проживання у період з 22 год. до 06 год. наступної доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення її дії є 29.03.2019.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 30 січня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у скоєнні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень. При цьому, слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, слідчий вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурором та слідчим доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Тому, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що слідчим суддею в ухвалі не відображено мотивів прийнятого рішення про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, стверджує, що в ухвалі не відображено мотивів на підставі яких слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 не може здійснювати вплив на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також не надано оцінки дослідженому в ході судового засідання відеозапису, де відображено зухвалу поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та погрози, які останній висував працівникам поліції. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність взяття особи під варту, про продовження строків тримання особи під вартою покладений на органи досудового слідства, - ініціаторів клопотань і, зокрема, прокурора.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 ,так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведені обставини, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, копія якого 28 січня 2019 року, з урахуванням вимог ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 60-64). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує й те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стороною захисту не оспорюється, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, висновки слідчого судді в цій частині не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів також обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти незаконний вплив на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України передбачений ч. 4 ст. 296 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Одночасно, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який, запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , за яким позитивно характеризується, а також позитивно характеризується за місцем його попередньої роботи, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а. с. 45-47, 101- 110).

Тому, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не мотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу буде виправданим, що у свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчиняти незаконний вплив на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, обгрунтовано прийшов до висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею в ухвалі не відображено мотивів прийнятого рішення про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відображено мотивів, на підставі яких слідчий суддя вважав, що ОСОБА_6 не може здійснювати вплив на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не надав оцінку дослідженому в ході судового засідання відеозапису, де відображено зухвалу поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та погрози, які він висував працівникам поліції, - колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, відхиляє як необґрунтовані й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При оцінці цих доводів колегія суддів враховує положення Конституції України та КПК України, відповідно до яких тягар доведення обґрунтованості доводів клопотань про взяття підозрюваного під варту, покладається на прокурора, а не слідчого суддю. Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не дана оцінка зухвалій поведінці підозрюваного ОСОБА_6 та погрозам, які ним висувались працівникам поліції, колегія суддів вважає такими, що утворюють об`єктивну сторону діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 .

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі не посилався прокурор у ході її розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує те, що апеляційному суду не надані які-небудь дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував покладені на нього слідчим суддею процесуальні обов`язки із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 також підтвердив, що під час досудового розслідування кримінального провадження не перешкоджав повному та всебічному встановленню обставин справи, і добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_6 покладені передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що прокурор не заявляв клопотань про дослідження або приєднання доказів (документів), які б могли істотно вплинути на викладені у судовому рішенні висновки, довести обґрунтованість викладених ним в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 06 год. без застосуванням електронних засобів контролю, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: