Справа № 554/7626/17
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 20.03.2019

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, у період з 30.07.2016 року по 22.07.2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді інструктора навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку у військовому званні «сержант».

22.07.2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 65-РС сержанта ОСОБА_4 через службову невідповідність звільнено з військової служби у запас.

1 Епізод. 17.07.2017 року ОСОБА_4 придбав за невстановлених слідством обставин психотропну речовину метамфітамін, який з метою подальшого збуту, незаконно зберігаючи при собі, переніс до центрального парку «Корпусний Сад», що за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, та цього ж дня приблизно о 16 годині 40 хвилин, умисно, незаконно збув шляхом продажу за 1000 грн. залегендованій особі ОСОБА_6 психотропну речовину у вигляді прозорої рідини масою 4,427 г, поміщеної у полімерний медичний шприц 10 мл, заповненого до позначки 5 мл, яка містить метамфітамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 0,0101 г.

2 Епізод. 21.07.2017 року ОСОБА_4 повторно придбав за невстановлених слідством обставин психотропну речовину метамфітамін, який з метою подальшого збуту, незаконно зберігаючи при собі, переніс до центрального парку «Корпусний Сад», що за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, та цього ж дня приблизно о 19 годині 50 хвилин, умисно, незаконно збув шляхом продажу за 1400 грн. залегендованій особі ОСОБА_6 психотропну речовину у вигляді прозорої рідини загальною масою 3,143 г, поміщеної у 2 полімерних медичних шприци, об`ємом 3 мл кожен, заповненої до позначок 2,5 мл, яка містить метамфітамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,00329 г.

Дії ОСОБА_4 по 1 епізоду кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини.

По 2 епізоду його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили перейти до розгляду укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1,2 ст.307 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Судом встановлено, що 20 березня 2019року у даному кримінальному провадженні було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою вину за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений зобов`язався: а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення; б) відшкодувати витрати державі у вигляді витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні у розмірі 3956,6 грн.; в) прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення; г) прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Також сторони дійшли згоди про можливість застосування статті 69 КК України в частині призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом для ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з наявністю кількох обставин, які пом`якшують покарання, визначених у ст. 66 КК України, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, молодого вік обвинуваченого та відсутності у нього притягнень до кримінальної відповідальності, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Крім того, сторони дійшли висновку, що укладення угоди про визнання винуватості надасть можливість зменшити навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, забезпечить процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду та зекономить бюджетні кошти на витрати пов`язані з кримінальним провадженням.
Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, а також обвинувачений та його захисник в судовому засіданні цілком підтримали укладену між ними угоду та просили суд її затвердити.

Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, наразі звільнений зі Збройних Сил України, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, характеризується посередньо, водночас, має ряд сертифікатів про успішне проходження навчання військовим спеціальностям. Приймається судом до уваги і визначена сторонами наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що його обтяжують.

Крім іншого, злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, хоча і віднесені до тяжких, однак внаслідок них шкода не завдана, психотропні речовини, що перебували у незаконному обігу повністю вилучені, а їх збут здійснювався в невеликих кількостях та лише під повним контролем правоохоронних органів залегендованій особі, в невеликий проміжок часу. Обвинувачений інших злочинів не вчиняв.

Викладені обставини в сукупності істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, відтак, укладена угода не суперечить Закону та інтересам суспільства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду від 20 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000025 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України і призначити йому узгоджене покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
-за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на нього обов`язки .
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3956,60 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість грн.) 60 коп. судових витрат на залучення експерта.

Речові докази: диски із записами слідчих (розшукових) дій зберігати при справі, психотропні речовини знищити, інші речі повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1