УХВАЛА
19 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 675/1807/17
провадження № 51- 5073км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року постановленими в порядку виконання вироку,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 7 грудня 2006 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 10 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Під час відбування покарання у вересні 2017 році ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року в задоволенні клопотання відмовлено.
Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 5 березня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону,частково застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та скоротити невідбуту частину покарання.
При розгляді касаційної скарги ОСОБА_6 у режимі відеоконференції підтримав свої вимоги.
Прокурор ОСОБА_5 просив у задоволенні касаційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін,вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.
За правилами ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом. Таким чином, у випадку застосування амністії до засуджених, вироки щодо яких набрали законної сили, розгляд зазначеного питання регулюється нормами розділу VIIІ «Виконання судових рішень» КПК.
Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку. Положень щодо права на касаційне оскарження судових рішень, постановлених у порядку виконання вироку, КПК не містить.
Крім того, обмеження стосовно касаційного оскарження передбачено ст. 424 КПК, положеннями якої встановлено перелік рішень суду першої та апеляційної інстанцій, котрі підлягають касаційному оскарженню, серед яких відсутні процесуальні рішення, що ухвалюються судом у порядку, визначеному ст. 539 КПК, та пов`язані з виконанням вироку.
Основна ознака, за якою встановлюється підстава для касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції, визначена ч. 2 ст. 424 КПК, зокрема, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 у повній мірі скористався своїм правом на оскарження судових рішень, які були ухвалені за результатом розгляду його клопотання про застосування амністії.

26 березня 2018 року ОСОБА_6 подав касаційну скаргу.

Однак, оскільки нормою ст. 539 КПК не передбачено касаційного перегляду судових рішень, постановлених на стадії виконання вироку суду, колегія суддів з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 січня 2019 року № 13-38кс18, вважає, що оскаржувані ОСОБА_6 ухвали суду не можуть бути предметом касаційного оскарження, а тому відкрите у справі касаційне провадження необхідно закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись статтями 424, 428, 441 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року визнати такою, що не підлягає касаційному розгляду, і відкрите по ній касаційне провадження закрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3