печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судима, підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ГСУ Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання вказано, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002471 внесеному до ЄРДР 09.10.2018 за фактом вимагання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Також вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, існують ризики, що у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, Посилаючись на викладені обставини просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вказаних ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002471 внесеному до ЄРДР 09.10.2018 за фактом вимагання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

01.11.2018 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У відповідності до частини 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судовим розглядом також встановлено, що наведені у клопотанні доводи та долучені документи свідчать про обгрунтованість предявленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри доведена в судовому засіданні прокурором та підтверджується вагомими доказами, достатніми на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, органом досудового розслідування порушено питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як не доведено та не підтверджено належними та об`єктивними даними, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, проте останній раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові, її мати ОСОБА_8 , 1935 р.н. за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливо лише в умовах утримання підозрюваної під вартою.

Враховуючи характер висунутої підозри, позитивні дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , її вік, стан здоров`я та соціальне становище, а також відсутність даних про наявність з її сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

Оцінивши викладені обставини в їх сукупності, вважаю, що до підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, який буде дієвим, забезпечить виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та забезпечить реалізацію підозрюваною права на працю.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177-178, 181,183,376 КК України,-

У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 з 22-00 год до 0600 год наступного дня за винятком необхідності надання невідкладної медичної допомоги їй та членам її сім`ї.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Строк тримання під домашнім арештом та строк дії обов`язків визначити до 30.12.2018 року включно.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1