Справа № 487/7126/18
Провадження № 1-кп/487/309/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Миколаїв/

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003986, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження
прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини кримінального правопорушення згідно до обвинувального акту:
13.10.2018 року близько 05 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 , який перебував біля буд. №24-А по пр. Центральному у м. Миколаєві та побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який тримав у правій руці мобільний телефон, виник злочинний протиправний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та попросив зателефонувати, на що останній погодився та протягнув свій мобільний телефон ОСОБА_3 для здійснення дзвінка. У цей момент ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривку, заволодів мобільним телефоном марки «Meizu M5c» та утримуючи зазначене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за 1 ст.186 КК України та визнає його винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).
25.10.2018 року по даному кримінальному провадженню між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій та узгодили міру покарання обвинуваченому.
В угоді, передбачено наслідки її укладання, затвердження, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Вирішуючи питання щодо затвердження вищевказаної угоди суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Вчинений ОСОБА_3 злочин віднесено до категорії середньої тяжкості.
У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та повністю беззастережно визнає свою вину.
Зазначив, що повністю розуміє надані йому права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди.
У судовому засіданні потерпілий пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди.
Зазначив, що повністю розуміє надані їй права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, в частині обмеження права на оскарження, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення (злочини) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, приходить до висновку, щодо достатності правових підстав для затвердження угоди про примирення, з призначенням ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України у вигляді трьох років позбавлення із застосуванням ст.75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 374, 475 КПК України , суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 25 жовтня 2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003986, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого 1 ст.186 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Речові докази - мобільний телефон марки «Meizu M5c» золотистого кольору, переданий на зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ..
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок, з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3)прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1