ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/160/18 Справа № 191/4184/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського Апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000876 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.07.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 13.05.2015 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 29.05.2017 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за:
- ч. 2 ст. 190 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
- ч. 2 ст. 186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
- ч. 3 ст. 186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням за даним вироком, менш суворого покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він він о 15 год. 10 хв. 13 травня 2016 року, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_8 , з якою у нього зав`язалась розмова, в ході якої, ОСОБА_7 сказав останній, що йому необхідні гроші та він візьме у неї каблучку з жовтого металу та, через деякий час, поверне. Після чого ОСОБА_7 , зняв з середнього пальця правої руки ОСОБА_8 каблучку з жовтого металу. ОСОБА_8 , будучи веденою в оману, не підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_7 , погодилась на його прохання. Після того ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину з каблучкою, вартість якої становить 3 450 грн. та в подальшому розпорядився нею за власним розсудом, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Близько о 22 годині 40 хвилин, 22 травня 2016 року, ОСОБА_7 , прийшовши до квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_9 , в якій проживає зі своїм сином ОСОБА_10 , де в момент коли останній, знаходячись у приміщенні квартири, почав відчиняти вхідні двері, ОСОБА_7 , перебуваючи на сходовій клітині поруч з цими дверима, застосовуючи силу рук, шляхом ривка потягнув двері на себе, відчинивши їх. Злякавшись такої ситуації ОСОБА_10 розвернувся та побіг до спальної кімнати, а ОСОБА_7 , побіг вслід за ОСОБА_10 до спальної кімнати, де побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обома руками штовхнув ОСОБА_9 , в результаті чого остання не втрималася на ногах і впала на диван. Після чого ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 , який в цей час перечепився через стіл та впав на підлогу, та почав наносити лежачому на підлозі ОСОБА_10 удари ногами в тулуб з метою подавлення опору останнього до супротиву. Далі шляхом ривка він заволодів срібним ланцюгом, вартість якого становить 2 624,83 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, близько 13 години 40 хвилин, 06 червня 2016 року, ОСОБА_7 , знаходячись поряд з буд. АДРЕСА_4 , побачив раніше незнайому жінку, якою була потерпіла ОСОБА_11 , яка проходила повз нього, прямуючи до свого місця проживання. Побачивши, що у ОСОБА_11 при собі знаходяться цінні речі, він підбіг ззаду до ОСОБА_11 , окликнув її, а коли вона повернулася, то ОСОБА_7 , заволодів прикрасами з металу жовтого кольору, загальною вартістю 14 146,65 грн.з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вирок суду змінити, та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 29 травня 2017 року по день розгляду апеляційної скарги з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а вирок суду змінити в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України; думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної вимоги обвинуваченого, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги Закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Вимогами ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно правового висновку, викладеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходу попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст. 75 КК України не допускається.
Враховуючи викладене, а також те, що злочини, за який було засуджено ОСОБА_7 вчинено ним до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Вимогами ч.4 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.п.1,2,3 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 06 грудня 2018 року включно, тобто до набрання вироком чинності, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413,419 КПК України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 , - змінити, в частині обрахування строку покарання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 період тримання під вартою з 21 червня 2017 року до 06 грудня 2018 року включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена до в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4