Справа № 755/2867/19
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 05 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2019 року старший слідчий з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно: грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному банку «Південний».

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 05.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прохання невстановленої особи, вніс в реєстраційні документи ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» (), які в подальшому подавалися для проведення державної перереєстрації, завідомо неправдиві відомості.

Також в даному кримінальному проваджені встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з невстановленою особою, придбав ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» (), з метою прикриття незаконної діяльності.

Зазначена вище інформація дає достатні підстави вважати, що невстановлені на даний момент особи, встановивши контроль над зазначеним суб`єктом підприємницької діяльності ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд», отримали у володіння його установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк», печатки та інше, для подальшого їх використання з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у документальному оформленні від імені даного підприємства псевдо фінансово-господарських операцій з метою сприяння підприємствам реального сектору в ухиленні від сплати податків, а також незаконного переведення безготівкових грошових коштів в готівку.

За результатами аналізу Аналітичної системи ДФС України «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» має поточний банківський рахунок, відкритий в Акцiонерний банк "Пiвденний" (МФО 328209) № НОМЕР_1 (ДОЛАР США, ЄВРО, УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ).

Так, маючи достатньо доказів вважати, що грошові кошти, які зараховуються на вказані рахунки ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» та знаходяться на них, були, є та будуть набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то на підставі ст. 98 КПК України на даний момент в рамках здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження вони визнані речовими доказами.

Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та задовольнити.

З огляду на положення ст. 172 КПК України, якими визначено стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, явка особи, що подала клопотання про арешт, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважаю за необхідне відмовити у задоволені клопотання, виходячи із наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному банку «Південний», набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься.

Отже, слідчий не довів, що відносно ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» існує обґрунтована підозра щодо вчинення його службовими особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування стосовно цього товариства заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, при цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обтяження, з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, яке може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак слідчий обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Зокрема в матеріалах клопотання, не міститься жодного доказу, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному банку «Південний» відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а постанова органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами є нічим не іншим, як звичайною формальністю, оскільки в ній не визначено конкретної ознаки речового доказу, під яку підпадають зазначені грошові кошти.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто доводити ті чи інші обставини, які підлягають доказуванню щодо та в межах злочину, який є предметом розслідування.

В даному випадку, як убачається із витягу з ЄРДР 05.02.2019 року було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України за наступною фабулою: гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою особою, придбав ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд», з метою прикриття незаконної діяльності; ч. 2 ст. 205-1 КК України за наступною фабулою: гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою особою, вніс в реєстраційні документи ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» завідомо неправдиві відомості, які в подальшому подавалися для проведення державної реєстрації.

Тобто, про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному банку «Південний» мають незаконне походження, або використовувалися при вчиненні злочину чи є доходом від його вчинення, взагалі не йдеться.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч.1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України є злочинами невеликої тяжкості, санкцією даної статті не передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна, в межах провадження цивільний позов ніким не заявлено, відсутні дані про заподіяння будь-яких збитків, а тому накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий Дім «Газ Трейд» № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному банку «Південний» є не розумним і не співрозмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження, а наслідки арешту цього майна будуть тяжкими, що призведе до істотних порушень прав такої особи.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні не визначено конкретний розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків саме підприємством, про арешт рахунку якого клопоче слідчий.
Отже слід постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням даного кримінального провадження.

Що ж стосується інших порушених у клопотанні про арешт майна питань, то слід зазначити про те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями покладати зобов`язання на будь-яких осіб про видачу тих чи інших довідок.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд,

постановив :

Відмовити у задоволенні старшого слідчого з ОВС четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 05 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

На ухвалу можу бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: