справа № 208/8974/13-к
провадження № 1-кп/208/275/18
УХВАЛА
18 грудня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_8 обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України. Під час судового розгляду до обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 за п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду від 20.11.2018 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 було продовжено до 17.01.2019 р.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_10 залишає розгляд цього питання на розсуд суду, його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали, треба змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали, треба змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала свого захисника.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, наявність певних захворювань, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, свідки не допитані, самі обвинувачені ще не допитані.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.02.2019 року.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.02.2019 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3