Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/827/19
У Х В А Л А
02 лютого 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батуми, Республіки Грузія, громадянина Грузії, зі слів навчається на 4 курсі НУК ім. Макарова, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_9 2015 р.н.), раніше не судимого, зі слів працюючого мотористом в турецькій компанії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2019р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 ході досудового розслідування встановлено, що в середині жовтня 2018 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_11 , який перебуває в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 в сумі 20 000 грн. під приводом повернення неіснуючого боргу шляхом вимагання.
З цією метою до реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_11 залучив своїх знайомих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7
31.01.2019р. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , достовірно знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_12 цього дня має відбутися судове засідання у Заводському суді м. Миколаєва,на автомобілі служби таксі «994» м. Миколаєва прибули до вказаного суду та стали чекати виходу ОСОБА_12 із приміщення суду, перебуваючи в автомобілі таксі. Дочекавшись виходу ОСОБА_12 із приміщення суду, маючи умисел на його незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, маючи на меті залякування потерпілого та спонукання останнього до сплати неіснуючого боргу, наказали водію таксі розпочати рух автомобіля, фактично вказавши таксисту слідувати маршрутом слідування ОСОБА_12 . У момент перебування ОСОБА_12 неподалік РАЦСу Заводського району м. Миколаєва, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до нього. При цьому ОСОБА_13 став спереду ОСОБА_12 , а ОСОБА_14 позаду нього, фактично обмеживши можливість пересування останнього. Знаходячись позаду потерпілого, ОСОБА_14 наніс один удар кулаком руки в область попереку ОСОБА_12 та із погрозою застосування фізичного насильства, наказав ОСОБА_12 пройти та сісти до очікуючого на них автомобілю таксі. Достовірно знаючи про те, що в автомобілі таксі не відчиняються задні ліві дверцята, ОСОБА_14 наказав ОСОБА_12 сісти до автомобілю першим біля вказаних дверей, а сам сів поряд , тим самим обмеживши можливість ОСОБА_12 самостійно вийти з автомобіля.
Після цього, ОСОБА_13 наказав таксисту їхати за адресою, з якої раніше він їх забрав по вул. Севастопольській, 9. За ходом руху ОСОБА_13 попросив таксиста зупинити автомобіль приблизно за 20 метрів до зазначеної адреси, після чого розрахувався з водієм та разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 покинув автомобіль таксі. В подальшому, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наказали ОСОБА_12 під погрозою вбивства та застосування насильства рухатись до визначеної адреси по вул. Севастопольській, 9. Зайшовши до будинку, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 наказали ОСОБА_12 піднятися в кімнату на другому поверсі будинку, де вже знаходились ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Знаходячись в кімнаті, ОСОБА_13 наказав ОСОБА_12 сісти на диван. Після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 стали по черзі наносити удари руками та ногами по тулубу та голові ОСОБА_12 , завдаючи останньому фізичних страждань. Одночасно з побиттям, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 висловлювали на адресу потерпілоговимоги передачі грошових коштів у сумі 20 000 грн. в якості повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_11 та погрози вбивством у разі невиконання вимог.

Після цього ОСОБА_13 за допомогою мобільного телефону здійснив відео дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_11 та повідомив останньому, що згідно раніше розробленого плану, він спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 силою утримують ОСОБА_12 та нанесли йому тілесні ушкодження, змушуючи повернути неіснуючий борг. В подальшому ОСОБА_13 передав мобільний телефон ОСОБА_12 для спілкування з ОСОБА_11 , під час якого останній висловив на адресу потерпілого погрозу продовження застосування до нього насильства у разі відмови виконати вимоги щодо сплати неіснуючого боргу.
В результаті вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_12 нанесено тілесні ушкодження у вигляді забій м`яких тканин голови лівої лобно - орбітальної області, гематома лівої верхньої повіки.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, як у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого та у незаконному позбавленні волі потерпілого, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушеннях є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 18.12.2018р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 18.01.2019р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 31.01.2019р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 01.02.2019р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 01.02.2019р.; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2019р.; матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 31.01.2019р.; іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000450 відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника, який просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доходжу до висновку щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілого та свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, не має постійного місця проживання на території України, не має міцних соціальних зв`язків, житло винаймає, на праві власності житла не має, вказує на те, що є студентом НУК ім. Макарова, однак суду не було представлено жодного документу на підтвердження вказаного факту, що ставить під сумнів дійсність мети перебування на території України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші більш м`які запобіжні заходи, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків; - особиста порука, оскільки, у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_7 не має власного житла, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак вже уклав договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 , згідно наданою стороною захисту довідки, що перебуваючи на території України, підозрюваний буде мешкати за адресою: АДРЕСА_3 , таким чином, має місце не визначеність місце проживання підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати на строк до 01.04.2019р. до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, яка не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1