Справа № 152/1679/18
Провадження №11-кп/801/691/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000327 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.09.2016 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Жмеринський міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, а саме: 18.08.2005 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн., невиконана частина покарання за яким замінена на 6 місяців 19 днів виправних робіт; 10.09.2007 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.389 КК України до арешту на строк 3 місяці, відповідно до ч.1 ст.71, п.п.«б» п.2 ч.1 ст.72 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного Вінницької області від 18.08.2005 року та призначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту; 02.11.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 24.02.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст.395 КК України до арешту строком на 2 місяці, на підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.11.2012 року та остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі строком 1 рік 2 місяці,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 ,ч.2 ст.309 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Жмеринський міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 ,ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:
-за ч.2 ст 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
-за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.02.2016 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 23 травня 2016 року ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , відносно якого Тульчинським районним судом Вінницької області від 16.03.2017 року ухвалено обвинувальний вирок, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь домовившись між собою, зайшли на подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , підійшли до будинку, в якому ніхто не проживає, та діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, разом зрізали за допомогою пласкогубців, що заздалегідь принесли із собою з однієї сторони від електричного щитка, а з іншої сторони до входу до будинку, електричний мідний кабель ПВС 3х2,5 довжиною 24 метри, що проходив по зовнішній стороні будинку.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №6013/18-21 від 16.11.2018 року вартість одного метра електричного мідного кабелю ПВС 3х2,5, станом на травень 2016 року могла становити 17,32 грн. Таким чином завдано потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 415,68 грн.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишили місце вчинення злочину, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Також ОСОБА_7 , будучи засудженим за злочини передбачені ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України, в серпні 2016 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, на власній присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 , виявив дикоростучі рослини коноплі, з яких зірвав декілька гілок, які висушив та переніс до власного будинку, де зберігав для подальшого вживання.
12.08.2016 року працівниками Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області під час проведення обшуку домоволодіння та прилеглої земельної ділянки ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , в коридорі житлового будинку на підлозі під шафою було виявлено сухі деформовані фрагменти стебел із листям, листя та фрагменти верхівкових частин зелено-коричневого кольору, що були вилучені та направлені на експертне дослідження до Вінницького НДКЕЦ МВС України.
Відповідно до висновку експерта №1262 від 23.08.2016 року, речовина рослинного походження, що вилучена у ОСОБА_7 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 8,444г у перерахунку на висушену речовину.
Таким чином ОСОБА_7 , діючи умисно, в порушення норм Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконного зберігав у своєму будинку без мети збуту.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Жмеринський міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2019 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить винести своє рішення, яким у резолютивній частині вироку зазначити початок строку відбування покарання, а саме строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 21.03.2019 р.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при визначені строку відбування покарання ОСОБА_7 не дотримано вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, а саме не зазначено у резолютивній частині вироку початок строку відбування покарання останньому.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, поклався на розсуд суду.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступ учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Водночас доводи апеляційної скарги прокурора в частині істотних порушень вимог кримінального процесуального закону на думку апеляційного суду є слушними.
Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили.
У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Жмеринського міськрайонного суду у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
Так, 02.11.2018 ОСОБА_7 затримано на виконання вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.02.2016 та в подальшому поміщено до ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1». Таким чином, з 02.11.2018 ОСОБА_7 почав відбувати покарання за вказаним вироком. У даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не обирався.
Згідно з роз`яснень, що містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.
Враховуючи викладене, з дня постановлення оскаржуваного вироку, тобто 21.03.2019, припинився строк відбування покарання ОСОБА_7 за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.02.2016, а отже з даного часу повинен рахуватися строк відбування покарання призначеного ОСОБА_7 оскаржуваним вироком.
Зазначення Жмеринським міськрайонним судом в резолютивній частині вироку, що строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання погіршує становище останнього, оскільки строк перебування ОСОБА_7 в ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» з 21.03.2019, тобто з дня проголошення вироку, до приведення вироку до виконання, що можливо лише після надбання оскаржуваним вироком законної сили, не враховується судом взагалі.
Таким чином, судом при визначені початку строку відбування покарання ОСОБА_7 не дотримано вимоги п.2 ч.4 ст.374 КПК України та не враховано роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 29.06.1990 та постанови Пленому Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ст.412 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Жмеринський міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0000327 внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.09.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 ,ч.2 ст.309 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
У резолютивній частині вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2019 року зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 21 березня 2019 року.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії судового рішення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

Згідно з оригіналом: