В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006075 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 07.07.2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебував біля приміщення автомийки, за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 32, де між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. Під час вказаного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно схватив своєю рукою за ліву руку ОСОБА_5 , та почав викручувати в бік, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритої травми кісток лівої кисті: перелом 4-ої п`ясної кістки.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав показавши, що з потерпілої вони сусіди, 07.07.2018 року о 09 годині вечора він був на автомийці «Віанор», де з друзями пив пиво та горілку. Через десять хвилин, до автомийки прибігла потерпіла з двома свідками, почала махати руками і ногами та бити його по обличчю. Щоб уникнути ударів він схопив потерпілу за руку.
Також показав, що з чоловіком потерпілої у нього був конфлікт та бійка, однак претензій один до одного вони не мали.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 07.07.2018 року о 21 годині вона поверталась додому. Біля дому знаходиться магазин де чоловіки вживали алкогольні напої, серед них був її чоловік та ОСОБА_3 коли вона підійшла до чоловіка, то побачила у нього на обличчі гематому. На її запитання: «Що сталось?», - чоловік відповів: «Що сам розбереться», однак їх дитина, підвела її до ОСОБА_3 та повідомила, що це він вдарив чоловіка. Вона з ОСОБА_3 хотіла лише поговорити, однак у них виник словесний конфлікт, внаслідок якого вона останній схопив її за руку, викрутив у бік, внаслідок чого вона отримала перелом 4-ої п`ясної кістки.
Також показала, що цивільний позов підтримує у повному обсязі, оскільки через травму їй прийшлось звільнитися з роботи, крім того їх дитина, була присутня під час конфлікту, отримала психологічну травму, внаслідок чого вони були змушені відвідувати психолога.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 07.07.2018 року, він перебував у кафе, де став свідком того, як чоловік потерпілої, ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_3 і між ними почався конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_3 двічі вдарив останнього. Що сталось далі він не бачив, оскільки пішов у власних справах.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він з обвинуваченим друзі. 07.07.2018 року він йшов з кафе, та почув нецензурну лайку, підійшовши ближче побачив, що між ОСОБА_3 та чоловіком потерпілої виник конфлікт, внаслідок якого обвинувачений вдарив чоловіка потерпілої декілька разів по потилиці. Після чого, ОСОБА_3 разом зі своїми друзями пішов до автомийки «Віанор», а потерпіла побігла за обвинуваченим. Конфлікту між обвинуваченим та потерпілою він не бачив, оскільки в цей час спілкувався з дитиною потерпілої. Крім того показав, що всі учасника конфлікту були в стані алкогольного сп`янінні і він також.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що знає обвинуваченого та потерпілу, 07.07.2018 року він приблизно о 17-18 годині повертався з роботи додому та став свідком того, як потерпіла наздоганяла обвинуваченого та розпочала конфлікт, внаслідок якого накинулась на обвинуваченого, який відштовхнув потерпілу. Після чого вони кричали один на одного та розійшлися.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що 07.07.2018 року вона разом з чоловіком приїхали до потерпілої в гості, приблизно о 17-18 годині, їх чоловіки пішли до кафе замовити каву. Через деякий час прибігла дитина потерпілої та сказала, що його батька б`ють. Потім прийшов чоловік потерпілої, ОСОБА_7 , з синцем під оком. Потерпіла пішла розбиратися до ОСОБА_3 з приводу чого сталася бійка, внаслідок чого стався конфлікт і ОСОБА_5 отримала ушкодження, оскільки обвинувачений смикнув її за руку. Після чого вона викликала ОСОБА_5 швидку, так як у неї опухла рука.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що знає лише потерпілу, 07.07.2018 року він разом з чоловіком потерпілої пішли в кафе пити каву. Коли вони перебували в кафе обвинувачений вдарив чоловіка потерпілої. Після чого ОСОБА_5 пішла до ОСОБА_3 та намагалась з`ясувати за що останній вдарив її чоловіка, у них почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 викрутив руку потерпілої, внаслідок чого зламав палець.
Крім показів потерпілої та свідків, в судовому засіданні були досліджені наступні докази, які суд визнає належними, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України:
-протокол від 09.07.2018 року прийняття заяви потерпілої ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення, з якої вбачається, що 07.07.2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, за адресою: місто Київ, вулиця Стальського, 32, ОСОБА_3 наніс їй тілесне ушкодження;
-висновок експерта №1284/е від 03.08.2018 року, з якого вбачається, що при аналізі даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 даних її судово-медичного огляду, було виявлено тілесне ушкодження: закрита травма лівої кисті: косий перелом проксимальної третини діафізу 4-ї п`ясної кістки (зі зміщенням уламків) лівої кисті.
Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупих твердих предметів у строк, вказаний у описовій частині цієї Ухвали, тобто, 07.07.2018. На даному етапі є підстави стверджувати, що з моменту звернення ОСОБА_5 по медичну допомогу з 07.07.2018 у неї не було зафіксовано наявності/розвитку небезпечних/загрозливих для життя явищ. Дані проведених інструментальних методів досліджень вказують на наявність перелому проксимальної третини діафізу 4-ї п`ясної кістки (зі зміщенням уламків, що було об`єктивізовано під час аналізу наданих рентгенограм). У звичайному клінічному перебігу, у випадках таких переломів, відновлення як анатомічної цілісності вказаної кістки так і порушеної функції лівої кисті у будь-якому випадку потребує строк понад 21 добу (звичайні строки відновлення анатомічної цілісності у випадках таких переломів складають від 7-8 тижнів). Зазначені часові проміжки власно і визначають тривалість розладу здоров`я, як ведучого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
-протокол проведення слідчого експерименту від 14.08.2018 року, відеозапис якого було відтворено у судовому засіданні та з якого вбачається, що слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, в присутності понятих, за адресою: АДРЕСА_2 , провів слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_5 , в ході якого встановлено, що сусід ОСОБА_3 біля автомийки, схватив її за руку та викрутив її.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, твердження про невідповідність висновків органу досудового розслідування обставинам вчинення кримінального правопорушення, суд вважає надуманими та розцінює як спосіб захисту обвинуваченого спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирішуючи питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 /а.п. 25-33/ про відшкодування 50 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, згідно з положеннями ст.1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.
У судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілому/цивільному позивачу було завдано моральну /немайнову/ шкоду.
За таких обставин, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної /немайнової/ шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням, суд визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне частково задовольнити вимоги потерпілого/цивільного позивача та стягнути з обвинуваченого на її користь 20 000 гривень 00 копійок.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково /а.п. 25-33/.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1 796 гривень 90 копійок, за проведення експертизи №1284/е від 03.08.2018 року, на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: