ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1940/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 19 травня 2018 року приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту повалив на землю потерпілого ОСОБА_6 , якому кулаками умисно наніс численні удари по обличчю, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження, у виді закритої травми обличчя: перелом правої верхнєщелепної кістки в проекції передньої стінки гайморової пазухи, перелом вилицевої кістки зліва, гематосинус, перелом коронки 1-го зуба верхньої щелепи справа до рівня шийки, забійних ран на спинці носа в середній третині, на верхній губі по центру, на слизовій оболонці верхньої губи (на фоні синця), синці на спинці та скатах носу, навколо правого та лівого ока по типу «окулярів», в лобно-скроневій ділянці справа, в лобно-скронево-вилицевій ділянці зліва, на передній поверхні лівої вушної раковини в проекції її порожнини, на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну ділянку, крововилив на склері лівого ока в проекції зовнішнього кута, саден в лобній ділянці справа, в надбрівній ділянці справа, в скронево потиличній ділянці справа, по верхньому краю лівої брови, в проекції нижнього краю правої орбіти по центру.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 19 травня 2018 року приблизно о 01 год., знаходячись в АДРЕСА_2 разом зі своєю сестрою ОСОБА_8 , її сестрою ОСОБА_9 та ще однією дівчиною. До них підійшов потерпілий ОСОБА_6 та почав розмовляти з ОСОБА_8 . Після цього потерпілий попрощався, а ОСОБА_10 йому відповів: «ну, давай». У подальшому ОСОБА_6 розвернувся та вдарив ОСОБА_3 у голову. Потерпілий намагався ще раз нанести удар, однак обвинувачений ухилився та повернувся до дівчат. ОСОБА_6 ще раз намагався його вдарити, однак ОСОБА_3 схопив його за тулуб та перекинув через себе. ОСОБА_3 , стоячи на колінах на землі, намагався піднятися, проте не зміг, оскільки потерпілий його тримав ногами та розмахував руками намагаючись нанести удари. Однак це йому не вдалося, так як ОСОБА_3 був від нього на відстані. Після цього ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 5-7 жорстких ударів кулаками рук по обличчю. Після закінчення конфлікту обвинувачений провів потерпілого додому. Також ОСОБА_3 зазначив, що його удари були не співрозмірні з тим словесним конфліктом, який виник між ним та потерпілим. Види ушкоджень та кількість ударів не оспорював.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий, його представник та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такого що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України він відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України.
Разом з тим, ураховуючи щире каяття ОСОБА_3 , що судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання, раніше не судимий, молодий вік, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, думку потерпілого та його представника, які не просили призначати обвинуваченому реальну міру покарання, за час розгляду справи в суді ніяких протиправних дій не вчиняв, від суду не ухилявся, що у сукупності з даними про особу обвинуваченого свідчать про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого ним злочину і про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі вартість проведеної експертизи в сумі 1823 грн. 60 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя