Провадження №1-кс/760/245/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суд м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000686 від 23.03.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа № 760/25187/18 щодо розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000686 від 23.03.2018 року, яка відповідно до вимог закону була розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Посилаючись на такі обставини, що управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснювало досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000686 від 23.03.2018 року. Дане кримінальне провадження було порушено за заявою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 21.05.2018 року( суддя ОСОБА_6 ) була скасована Постанова від 05.04.2018 р. за підписом старшого детектива ОСОБА_7 якою ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000686 від 23.03.2018 року.

Постановою від 11.06.2018 р. за підписом детектива Національного бюро відділу запобігання корупції та інформаційної безпеки Управління внутрішнього контролю Національного бюро України ОСОБА_8 вдруге ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000686 від 23.03.2018 року.

03.07.2018р. ним була подана до Солом`янського районного суду м.Києва скарга на постанову від 11.06.2018р. про відмову у визнання потерпілим. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.09.2018р.(суддя ОСОБА_9 ) у задоволенні скарги було відмовлено.

У звязку з допущеними суттєвими процесуальними порушеннями при розгляді його скарги, щодо судді ОСОБА_9 було подано скаргу до Вищої ради правосуддя.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року ухвала Солом`янського районного суду м.Києва вд 20.09.2018 року скасована, а справа направлена на новий розгляд до Солом`янського районного суду м.Києва. Скарга не розглянута. Судом рішення не прийнято.

01.08.2018р. він звернувся з заявою до слідчого про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, надання матеріалів справи для ознайомлення та проведення певних процесуальних дій. Слідчий згідно з вимогами ст. 220 КПК України відповіді не надав.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 13.08.2018р. була частково задоволена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та зобов`язано слідчого розглянути заяву ОСОБА_3 від 01.08.2018р.

Постановою слідчого від 29.08.2018р. ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні його заяви від 01.08.2018р., а саме провести певні процесуальні дії у кримінальному провадженні та залученні його до кримінального провадження у якості потерпілого. Дана постанова слідчого була оскаржена до суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 13.11.2018р.(суддя ОСОБА_4 ) було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його скарги.

Колегією суддів Київського апеляційного суду від 17.12.2018 р. ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2018р. скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Приймаючи це ріення, колегія суддів Київського апеляційного суду фактично визнала те, що ОСОБА_3 є потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Солом`янським районним судом м.Києва після скасування рішення суду, скарга не розглянута, рішення судом не прийнято.

31.08.2018 року слідчим ОСОБА_8 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року.

Також зазначає, що дана постанова слідчим ОСОБА_8 ОСОБА_3 не надавалася та не надсилалася по пошті по даний час.

У зв`язку з цими обставинами, ним було подано до канцелярії Солом`янського районного суду м.Києва скаргу на постанову про закриття кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 25.09.2018р.(суддя ОСОБА_6 ) скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження була повернута ОСОБА_3 . Підстави повернення скарги судом:

Особою, якою була подана скарга не надано копії постанови від 31.08.2018р.про закриття кримінального провадження чи будь-яких інших доказів на підтвердження факту її існування та докази на підтвердження часу отримання оскаржуваної постанови,що позбавляє суд можливості перевірити додержання строків для подачі відповідної скарги,визначених ст.304 КПК України.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 18.10.2018 р. ухвала Солом`янського районного суду м.Києва від 25.09.2018р. скасована, а справа направлена на розгляд до суду по першій інстанції для її розгляду по суті.

Однією з підстав скасування ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 25.09.2018р. колегія суддів Київського апеляційного суду зазначила, що ОСОБА_3 подана скарга на постанову про закриття кримінального провадження від 31.08.2018р. і вона не розглянута судом, а значить не набрала законної сили, а також зазначила,що суд повинен був витребувати матеріали кримінального провадження від слідчого та самостійно перевірити доводи, які ОСОБА_3 зазначив у поданій ним скарзі.

На даний час, скарга не розглянута,рішення судом не прийнято. Слід зазначити, що при прийнятті суддею ОСОБА_4 рішення від 13.11.2018року, яке скасовано колегією суду Київського апеляційного суду від 17.12.2018р., висловлені слідчим суддею ОСОБА_4 висновки,за результатами розгляду скарги ОСОБА_10 , які зазначені у її рішенні, фактично базувалися на висновках слідчого ОСОБА_8 , які були зазначені у оскаржуваній постанові від 29.08.2018р.

Зокрема, слідчий зазначав,що оскільки є нескасована постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_11 від 11.06.2018р., а тому невбачається підстав для вручення ОСОБА_12 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого та у подальшому надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування згідно з вимогами ст.221 КПК України.

Крім того, що відмовляючи у задоволенні його заяви, слідчий зазначив: "що постанова в порядку ст.220 КПК України детективом не виносилась,оскільки заявник згідно з ч.1 ст.220 КПК України не належить до тих учасників кримінального процесу, які мають право подавати клопотання щодо виконання тих чи іних процесуальних дій. Немає правових підстав для винесення постанови в порядку ст.220 КПК України за заявою ОСОБА_11 від 01.08.2018р. і на даний час,оскільки його правовий статус- заявник, який не набув прав потерпілого."

На його думку, цей висновок слідчого є хибним і протирічить вимогам ст.ст.55,56, ч.ч.3,5 ст.303 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні ОСОБА_12 скарги на постанову слідчого від 29.11.2018р. суддя ОСОБА_4 фактично висловила свою думку щодо того, що ОСОБА_13 станом на 13.11.2018 року не є потерпілим по кримінальному провадженню №0000686 від 23.03.2018 року, а тому на нього не можуть поширюватися вимоги ст.ст.55,56,220 та 303 КПК України.

Заявник в своїй заяві зазначає, що скарга ОСОБА_11 на постанову слідчого від 31.08.2018року про закриття кримінального провадження, яка знаходиться у провадженні судді ОСОБА_4 , в якому ОСОБА_13 є потерпілим, зокрема і у зв`язку з заподіянням йому матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, відповідно до.ч.1,2,3,5 ст.55 КПК України.

Що фактично було підтверджено рішеннями, які відображені у ухвалах колегії суду Київської області від 06.11.2018р. та 13.12.2018р.

А тому думка судді ОСОБА_4 що ОСОБА_13 не є потерпілим у кримінальному провадженні, фактично позбавляє прийняття нею всебічного, повного, обєкгивного та законного рішення за результатами розгляду скарги на постанову від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження, оскільки згідно п.З ч.1 ст. 303 КПК України скарги на постанови слідчого може оскаржити тільки заявник, потерпілий, його представник чи законний представник.

В той же час, зазначає заявник, слідчий суддя ОСОБА_4 уже висловила свою думку в ухваленому неї рішенні-ухвалі від 13.11.2018р.,що ОСОБА_3 не є потерпілим у цьому кримінальному провадження і це рішення скасовано в апеляційній інстанції.

Заявник вважає, що висловлення думки суддею ОСОБА_4 при ухваленні рішення від 13.11.2018 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 та подальше скасування цього рішення судовою колегією Київського апеляційного суду від 17.12.2018р. викликають сумнів у її неупередженості,незацікавленісті та прийнятті всебічного, повного та законного рішення по справі №760/ 25187/18

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати заяву без його участі та підтримав заяву з наведених в ній підстав.

Слідчий суддя ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явилась, пояснення по суті заявленого відводу не надала.

Розглянувши письмову заяву про відвід, заслухавши думку заявника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом слід розуміти рівень довіри до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93).

ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

З пояснень заявника щодо заявленого відводу та наданих копій матеріалів вбачається, що Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 13.11.2018р.(суддя ОСОБА_4 ) було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його скарги. Колегією суддів Київського апеляційного суду від 17.12.2018 р. ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2018р. скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Солом`янським районним судом м.Києва після скасування рішення суду, скарга не розглянута, рішення судом не прийнято. 31.08.2018 року слідчим ОСОБА_8 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000686 від 23.03.2018 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 25.09.2018р.(суддя ОСОБА_6 ) скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження була повернута ОСОБА_3 . Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 18.10.2018 р. ухвала Солом`янського районного суду м.Києва від 25.09.2018р. скасована, а справа направлена на розгляд до суду по першій інстанції для її розгляду по суті. На даний час, скарга перебуває у провадженні слідчого судді ОСОБА_4 , не розглянута, рішення судом не прийнято.

Указані обставини у своїй сукупності хоча і не вказують про конкретну суб`єктивну зацікавленість судді у результатах розгляду справи, проте з точки зору зовнішнього об`єктивного спостерігача можуть давати обгрунтовані підстави сумніватися у його неупередженості.

За викладених обставин суд вважає за необхідне задовольнити заявлений слідчому судді ОСОБА_4 відвід з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», практикою ЄСПЛ, ст. ст. 75, 81 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі №760/ 25187/18 - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду справи №760/ 25187/18, провадження №1-кс/760/53/19) скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000686 від 23.03.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1