Дата документу 08.11.2018 Справа № 336/6676/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/6676/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/241/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30 вересня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі;

- 05 листопада 2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 11 місяців 30 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року, яким його визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2015 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного його затримання, тобто з 11 жовтня 2017 року.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2015 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, скасувати стягнення на користь держави за проведення експертизи в розмірі 494,80 гривень.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про його особу і те, що він свою вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальна шкода була відшкодована потерпілій шляхом повернення викрадених речей. Також суд не врахував, що він має на утриманні цивільну дружину та двох неповнолітніх дітей.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв кримінальне правопорушення, при наступних обставинах:

11 жовтня 2017 року приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля вікна квартири АДРЕСА_2 , шляхом відгину пластикового вікна проник до вказаної квартири, яка розташована на першому поверсі, звідки скоїв крадіжку майна, яке на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме прикраси у вигляді кільця з металу жовтого кольору з невстановленим досудовим розслідуванням камінням, кільця з металу жовтого кольору у вигляді перепліту доріжок, кільця з металу жовтого кольору у вигляді печатки, кільця з металу жовтого кольору з гравіровкою «ТИК», кільця з металу жовтого кольору, двох сережок з металу жовтого кольору з невстановленим досудовим розслідуванням каменем чорного кольору, двох сережок з металу жовтого кольору з доріжками білих та синіх з невстановленим досудовим розслідуванням каменів, двох сережок з металу жовтого кольору з вставками металу білого кольору, двох сережок з металу жовтого кольору з малюнком у вигляді сніжинки, двох сережок з металу жовтого кольору, ланцюжку з металу жовтого кольору, ланцюжку з металу жовтого кольору, кулону з металу жовтого кольору у вигляді букви «К», підвісу з металу жовтого кольору у вигляді риби, кулону з металу жовтого кольору у вигляді букви «И», ланцюжків з металу сірого кольору в кількості 8 штук, сережок з металу сірого кольору в кількості 22 штук, кільця з металу сірого кольору у кількості 14 штук, підвісу з металу сірого кольору у кількості 10 штук, брошок з металу сірого кольору в кількості 2 штук, шпильки (булавки) з металу сірого кольору 1 штука, ключі, які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти в розмірі 33300 гривень, 8 доларів США, що в перерахунку на українську валюту за курсом валют Національного Банку України станом на 11 жовтня 2017 року складає 212 гривень, 1400 російських рублів, що в перерахунку на українську валюту за курсом валют Національного Банку України станом на 11 жовтня 2017 року складає 630 гривень, тим самим своїми діями спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 34142 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, після попереднього вироку належних висновків для себе не зробив та вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, на обліках у КУ ОПЛ та КУ ОКНД не перебуває, викрадені речі повернуто потерпілій. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.3 ст. 185 КК України, але на мінімальний строк.

Крім того, суд правильно застосував положення ст. 71 КК України, призначивши обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, оскільки вищевказане правопорушення ОСОБА_6 вчинив в період умовно-дострокового звільнення.

Призначене ОСОБА_6 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки обставини, на які посилається останній, фактично вже були враховані судом при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, і підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і шляхом застосування ст.69 КК України, не вбачає.

Доводи обвинуваченого, щодо неправомірного стягнення судом з нього витрат на проведення судової експертизи є безпідставними, оскільки за вироком суду з обвинуваченого судові витрати не стягувались.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4