Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001543 за апеляційною скаргою прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дружба Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення №0001543 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_5 13 березня 2018 року, о 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Данила Галицького зі сторони вул.Степана Бандери в напрямку вул.Київської в м.Рівне, навпроти будинку № 9 на вул.Данила Галицького у м.Рівне, в порушення вимог п.18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), при виникненні небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво по ходу руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому 5 плюсневої кістки правої стопи зі зміщенням, косого перелому 4 плюсневої кістки зі зміщенням, перелому головки 2 плюсневої кістки з помірним зміщенням, перелому верхньої 1/3 основної фаланги 4 пальця, перелому середньої та нижньої фаланг 5 пальця, перелому нижньої фаланги 4 пальця, перелому фаланги 1 пальця правої стопи та здавлення, осаднень м`яких тканин правої ступні які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.
Порушення ОСОБА_5 пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, які передбачають, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 закрити на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що 13 листопада 2018 року потерпілий ОСОБА_8 подав клопотання про те, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 немає та просить вказане кримінальне провадження закрити на підставі ст..46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Аналогічне клопотання було подане і обвинуваченим. Однак, як зазначив прокурор, суд першої інстанції прийняв рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, що не відповідає суті клопотання та , на переконання апелянта, свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 , який також підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, статтею 477 КПК визначено вичерпний перелік кримінальних проваджень, які можуть бути розпочаті слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, тобто є кримінальними провадженнями у формі приватного обвинувачення.

Згідно цього переліку, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Однак, місцевий суд, дійшов до помилкового висновку про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, як кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, ч.1 ст.412 КПК визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За вказаних обставин, дана ухвала не може лишатись чинною та підлягає скасуванню як постановлена з істотним порушенням вимог як кримінального процесуального закону, так і закону про кримінальну відповідальність.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до приписів ст.12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, раніше він до кримінальної відповідальності не притягався.

При цьому, 13 листопада 2018 року обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 були подані клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, на підставі ст.46 КК України.

Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

За вказаних обставин ухвалу місцевого суду слід скасувати та, у відповідності до п.4 ч.1 с.т.407 КПК, ухвалити нову ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3