Ухвала
Іменем України
23 листопада 2018 р.

м. Київ
Справа №162/319/18
Провадження № 51-9590 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуВолинської області від 22 серпня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

На вищезазначені судові рішення захисник подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку захисник повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.

Зокрема, у повторній скарзі захисник хоча й формально посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального, однак не наводить належного обґрунтування своїх вимог з урахуванням положеньстатей 370, 404, 412, 419 КПК України, оскільки його скарга не містить доводів щодо незаконності судових рішень з цієї підстави та вказівки на конкретні норми КПК України, які було порушено судами і яким чином ці порушення могли перешкодити чи перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення.

Також, вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, захисник своїх тверджень належним чином не мотивував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК України.

Крім того, захисник не зазначає які доводи його апеляційної скарги апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3