Справа № 711/5248/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019 року

м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

сторони ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси об`єднані кримінальні провадження № 0002609, №0003926 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про працевлаштування судом не отримані, раніше судимий:

1) 05.10.2001 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений із застосуванням іспитового строку 3 роки;

2) 26.12.2003 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий строк 6 місяців по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.10.2001 і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. 02.09.2005 звільнений за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.08.2005 на підставі ст. 82 КК України. Не відбутий строк 1 рік 8 місяців 7 днів 02.09.2005 змінений на виправні роботи;

3) 14.03.2007 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднане частково невідбуте покарання 3 місяці позбавлення волі по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2003 року та остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 роки 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 20.02.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 04.06.2013 за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбута частина покарання 5 місяців 25 днів;

5) 17.01.2014 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. В силу ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2012 і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 15.12.2016 за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2016 умовно-достроково, невідбута частина покарання 9 місяців 16 днів;

6) 05.03.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки;

7) 27.06.2018 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України до позбавлення волі на три роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185, ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта середня спеціальна, відомостей про працевлаштування стронами провадження не надано, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із території об`єкту «Залізнична колія Рафінадного заводу 4,31», що за адресою: вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, умисно, таємно, з корисливих спонукань, намагався здійснити крадіжку залізничних підкладок, однак, свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_7 10.04.2018 близько о 08 год 40 хв., завчасно приготувавшись до суспільно небезпечних винних діянь взявши з собою сумку на колесах (візок) та поліетиленовий мішок, шляхом вільного доступу потрапили на територію об`єкту «Залізнична колія Рафінадного заводу 4,31», що за адресою: вул. Добровольського, 1 у м.Черкаси, звідки впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів, викрали залізничні підкладки, які належали ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», в кількості 19 шт. типу Д-50, та знаходились біля стрілочного переводу № 13 залізничної колії № 6 з призначенням для планових ремонтних робіт вказаної колії. Після чого викрадені підкладки вартістю 1546,71 грн. вони сховали в поліетиленовий мішок та поклали на візок, тобто виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті працівником ПП «Ремус-Декор», у зв`язку з чим не отримали реальної можливості скористатись чи розпорядитись вищезазначеним майном, зокрема здати вказані підкладки у пункт прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: вул. Чехова, 2 у м. Черкаси.

За такі суспільно небезпечні винні діяння суд визнає ОСОБА_9 винуватим та кваліфікує вчинений ним злочин за ч. 2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того ОСОБА_9 в жовтні 2017 року, більш точний час встановити не представилось можливим, та в невстановленому місці знайшов офіційний документ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 22.01.2011 Черкаським PB УМВС України в Черкаській області, який вподальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, за адресою свого проживання, а саме АДРЕСА_4 , умисно його підробив шляхом вклеювання фотознімка власника на свою фотокартку.

За такі суспільно небезпечні винні діяння суд визнає ОСОБА_9 винуватим та кваліфікує вчинений ним злочин за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документу паспорту громадянина України, який видається установою, та надає права, зокрема посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із території об`єкту «Залізнична колія Рафінадного заводу 4,31», що за адресою: вул. Добровольського, 1 у м. Черкаси, умисно, таємно, з корисливих спонукань, намагався здійснити крадіжку залізничних підкладок, однак, свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 10.04.2018 близько о 08 год 40 хв., завчасно приготувавшись до суспільно небезпечних винних діянь взявши з собою сумку на колесах (візок) та поліетиленовий мішок, шляхом вільного доступу потрапили на територію об`єкту «Залізнична колія Рафінадного заводу 4,31», що за адресою: вул. Добровольського, 1 у м.Черкаси, звідки впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів, викрали залізничні підкладки, які належали ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», в кількості 19 шт. типу Д-50, та знаходились біля стрілочного переводу № 13 залізничної колії № 6 з призначенням для планових ремонтних робіт вказаної колії. Після чого викрадені підкладки вартістю 1546,71 грн. вони сховали в поліетиленовий мішок та поклали на візок, тобто виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті працівником ПП «Ремус-Декор», у зв`язку з чим не отримали реальної можливості скористатись чи розпорядитись вищезазначеним майном, зокрема здати вказані підкладки у пункт прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: вул. Чехова, 2 у м. Черкаси.

За такі суспільно небезпечні винні діяння суд визнає ОСОБА_7 винуватим та кваліфікує вчинений ним злочин за ч. 2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви суду за обвинуваченням, визнаним судом доведеним.
1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні крадіжки та підробленні паспорту визнав, пояснив, що він разом із ОСОБА_7 підібрали металеві підкладки, які знаходились біля залізничних колій, поклали їх в мішок, та на візку вивозили із території, де їх знайшли. Хотіли здати їх в пункт прийому металобрухту.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні крадіжки металевих підкладок не визнав, пояснив, що не знав, що вони комусь належать. Забрати підкладки запропонував йому ОСОБА_9 . Підтвердив той факт, що він разом із ОСОБА_9 забрали вказані підкладки, упакували їх до мішку та вивозили на візку, який заздалегідь позичив у знайомого.

Невизнання вини ОСОБА_7 суд розцінює як спосіб уникнути від відповідальності, крім того його показання спростовуються показаннями представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що крадіжка відбулась на промисловій зоні на станції «Залізнична колія Рафінадного заводу 4,31», що за адресою: вул. Добровольського, 1 у м.Черкаси. Вільні проходи на вказаній території відсутні. Вказана територія огороджена та охороняється. Також зазначила, що претензій до обвинувачених підприємство не має, так як підкладки їм повернуті.

Також вина ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки доводиться показаннями свідка ОСОБА_11 , який є працівником ПП «Ремус-Декор», про те, що він 10.04.2018 коли перебував біля діючої прохідної території колишнього цукрового заводу за адресою: м. Черкаси, вул. Добровольського, 1, виявив двох осіб з візком, в якому знаходились металеві пластини.

Показання свідка ОСОБА_11 підтверджуються відомостями протоколу впізнання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за фотознімками від 08.06.2018, за якими ОСОБА_11 впізнав обвинувачених як осіб, які був ним викриті під час крадіжки підкладок (т.1 а.с. 132-137).

Утилізаційна вартість 19 залізничних підкладок типу Д-50 станом на 10.04.2018 за висновками експерта №8/582 від 15.06.2018 складає 1546,71 грн. (т.1 а.с. 140-143).

Факт виявлення та вилучення металевих підкладок у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 також підтверджується протоколом огляду місця події від 10.04.2018 з фототаблицями до нього (т.1 а.с. 124-127).

Те, що підкладки типу Д-50 б/к в кількості 19 шт. призначались для планових ремонтних робіт вказаної колії, підтверджується довідкою Черкаської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (т.1 а.с. 129), а саме те, що вони є технічно справними та придатними для подальшої експлуатації.

2. Факт підроблення ОСОБА_9 паспорту громадянина України підтверджується його показаннями, за якими він визнав, що підробив паспорт на ім`я ОСОБА_10 , шляхом вклеювання своєї фотографії.

Протоколом огляду місця поді від 30.05.2018 (т.1 а.с. 159-162), за відомостями якого у ОСОБА_12 був виявлений та вилучений паспорт на ім`я ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 в суді підтвердив, що у нього був викрадений паспорт громадянина України на його ім`я, який не знайшли.

Показаннями свідків патрульних поліцейських Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 доводиться факт виявлення та вилучення у ОСОБА_9 паспорта на ім`я ОСОБА_10 .

Крім того свідок ОСОБА_13 суду показав, що ОСОБА_9 сам надав паспорт і зізнався, що він підроблений.

Висновок експерта №1/1325 від 15.06.2018 (т.1 а.с. 167-171) підтверджує те, що в первинний зміст паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , вносились зміни, а саме проведена заміна фотознімка.

Мотивація суду щодо зміни об`єктивної сторони злочину, вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за фактом крадіжки залізничних підкладок.
Як зазначено в обвинуваченні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яке прокурор вважає доведеним, об`єктивна сторона злочину, а саме спосіб викрадення підкладок в кількості 19 шт. визначений як зняття їх обвинуваченими із залізничної колії № 6.

В той же час на спростування таких відомостей, представник потерпілої юридичної особи ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» ОСОБА_5 суду показала, що ці підкладки були вже зняті з колії. Їх не можна було зняти з колії без додаткового інструменту, так як вони кріпляться залізними костилями. Також зазначила, що інформації про те, що залізнична колія № 6 була в цей день в аварійному стані із-за її пошкодження, не було.

Крім того свідок ОСОБА_11 під час допиту суду не повідомляв, що обвинувачені мали при собі якість прилади (ломи, інші інструменти тощо), які б допомогли їм витягти ці підкладки.

Таким чином суд не встановив, а відповідно прокурором не доведено, що обвинувачені вчинили дії для зняття залізничних прокладок із залізничної колії № 6 та стрілочного переводу № 13, та констатує, що обвинувачені винили крадіжку підкладок, які не були складовою залізничної колії та знаходились поряд із нею.

З огляду на це, суд вважає за необхідне змінити спосіб заволодіння обвинуваченими залізничних підкладок, що не суперечить правилам ч. 3 ст. 337 КПК України. Суд не вийшов за межі висунутого обвинувачення, висновки прийнято судом з метою досягнення справедливості під час ухвалення рішення, при цьому покращує становище обвинувачених так як формулювання способу викрадення майна, яке встановлено в судовому засіданні, зменшує обсяг їх діянь, ніж зазначив, але не довів прокурор.

Мотивація суду щодо зміни обсягу обвинувачення вчиненого ОСОБА_9 за фактом підробки паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 358 КК України.
За змістом втиснутого обвинувачення ОСОБА_9 останньому інкримінується підробка паспорта з корисливих мотивів та використання у власних цілях.

Суд вважає, що вказані елементи об`єктивної сторони прокурором не доведено, а тому суд вважає за необхідне виключити його із обсягу обвинувачення за ч.1 ст. 358 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_9 за ч.4 ст. 358 КК України і визнане судом недоведеним.
Стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачуються в наступному.

ОСОБА_9 29.05.2018 приблизно о 23.30 год., перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Г. Сагайдачного, 146, умисно, незаконно, з метою приховати свою особистість, надав працівнику патрульної поліції на його вимогу підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 22.01.2011 Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області, в якому на першій сторінці було виконано заміну фотознімку вказаної особи на фотокартку ОСОБА_9 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Отже, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробного документа.

Під час розгляду кримінальних проваджень суд зобов`язаний суворо додержуватись закріплений у ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновків про недоведеність того, що у діянні ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується (п.3 ч.1 ст. 373 КПК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе у вчиненні вказано злочину не визнав, пояснив, що не використовував паспорт для приховування своєї особистості, а відразу видав його поліцейським за їх вимогою. Одночасно він повідомив, що він підроблений.

Показання ОСОБА_9 підтверджені показаннями патрульного поліцейського ОСОБА_13 , який суду повідомив, що ОСОБА_9 сам надав паспорт і зізнався, що фото в паспорті його, але дані іншої особи.

Показання іншого поліцейського ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_9 під час спілкування з ними представився як ОСОБА_15 та надав паспорт не підтверджені іншими доказами та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_9 .

Неузгодженість показань поліцейських суд трактує на користь обвинуваченого.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вимушений констатувати про недоведеність того, що у діянні ОСОБА_9 вбачається склад інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України, та приходить до переконання, що його необхідно визнати невинуватим та виправдати. Вказане рішення ґрунтується на вимогах п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Мотиви призначення покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 не встановлені.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_9 є рецидив злочину.

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , та обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують його покарання, судом не встановлені.

За ступеню тяжкості злочини, вчинені ОСОБА_9 , є злочинами середньої тяжкості ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України, та невеликої тяжкості ч. 1 ст. 358 КК України.

За ступеню тяжкості злочин, вчинений ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує його особу, його негативну характеристику, те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності та має не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_9 злочинів, а саме в 2001, 2003, 2007, 2012, 2014, 2018 роках, суд сумнівається щодо належного усвідомлення ним вчиненого та зроблених в зв`язку з цим належних висновків, а тому з урахуванням встановлених засад призначення покарання вбачає необхідність засудження ОСОБА_9 до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально.

Враховуючи, що ОСОБА_9 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2018 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, до позбавлення волі на три роки, а злочини, за яким останній визнаний винуватим, вчинені до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Суд, обираючи вид та термін покарання ОСОБА_7 , врахував його особу; вік; посередню характеристику; те, що він непрацевлаштований; той факт, що він вину не визнав, що викликає сумнів в усвідомленні ним вчиненого, а тому, на думку суду, для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання в межах розміру та виду покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 68 КК України, визначивши його як обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_7 вважається раніше не судимим, суд встановлює можливість його виправлення без відбування покарання, та вважає за доцільне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Цивільний позов не заявлявся.
Рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому залізничні підкладки типу Д-50 в кількості 19 шт., які передані ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», необхідно залишити у власника; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 22.01.2011 Черкаським PB УМВС України в Черкаській області - знищити; картку платника податків на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 - повернути власнику.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України із обвинувачених на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експертів в наступному порядку:

Витрати на проведення експертизи №8/582 від 15.06.2018 в сумі 858,00 грн., якої визначалась вартість залізничних підкладок, необхідно стягнути із обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частинах, тобто по 429,00 грн.

Витрати на проведення експертизи №1/1325 від 15.06.2018 в сумі 1001,00 грн., якою досліджувався паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , необхідно стягнути із ОСОБА_9 .

Заходи забезпечення кримінального провадження та висновки щодо заліку досудового тримання під вартою.
Запобіжні заходи обвинуваченим в даному кримінальному провадженні не обирались.

Крім того, як вже зазначалось ОСОБА_9 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2018 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, до позбавлення волі на три роки. Початок строку відбування покарання йому рахується з моменту його затримання після набрання вироком законної сили, тобто з 06.09.2018.

Підстав для зарахування строків попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_9 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання

за ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України один рік обмеження волі.

За ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання - позбавлення волі два роки.

Відповідно ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання, призначене вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2018, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки і шість місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з 06.09.2018.

Визнати невинуватим ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що в його діяннях є склад вказаного кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: залізничні підкладки типу Д-50 в кількості 19 шт. залишити у ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 22.01.2011 Черкаським PB УМВС України в Черкаській області - знищити; картку платника податків на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 - повернути власнику.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 1430,00 грн.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на суму 429,00 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1