ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/445/18
У Х В А Л А

"03" січня 2019 р. смт Петриківка
Петриківський районний суду Дніпропетровської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання, за участю прокурора ОСОБА_5 -

встановив:

28.12.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга від ОСОБА_3 на постанову слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання.
У скарзі ОСОБА_3 вказує, що в серпні 2018 він звернувся до слідчого Петриківського ВП з клопотанням про призначення експертизи у кримінальному провадженні № 0000198 для встановлення розміру завданої йому майнової шкоди (збитків).
Він дізнався, що 27.08.2018 слідчий виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання про призначення експертизи. Вважає постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи для встановлення розміру завданої майнової шкоди незаконною, такою що не сприяє прискоренню розгляду справи у кримінальному провадженні № 0000198, свідчить про недбалість проведення слідства, а тому просить її скасувати та зобов`язати слідчого призначити вказану експертизу.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився та надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти скарги, вважає рішення слідчого законним так як питання визначення розміру збитків, що могли бути спричиненні пошкодженням плодових дерев ОСОБА_3 , виходить за межі кримінального провадження, розслідуваного за його заявою.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 , судом встановлено наступне:
З матеріалів кримінальному провадженні № 0000198 вбачається, що в березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про злочин до правоохоронних органів. За вказаною заявою заявник просить здійснити досудове розслідування факту, що 23 березня 2016 року невідома особа проникла на належну йому земельну ділянку, при цьому, на його думку, невідомою особою вчинено правопорушення передбачене, ст. 162 КК України.

06.04.2016 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 1 ст. 162 КК України.

23.08.2018 ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про призначення та проведення судової експертизи для визначення та встановлення завданих йому матеріальних збитків. Постановою від 27.08.2018 слідчий відмовила у задоволенні даного клопотання потерпілого ОСОБА_3 так як розслідуваний правопорушення не відноситься до злочинів з матеріальним складом, а тому встановлення таких обставин виходить за рамки розслідування.

Вирішуючи дану скаргу ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Предмет доказування - це така сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження.

Сукупність обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, передбачена ст. 91 КПК України. У такому провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Диспозиція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

Таким чином безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 162 КК, є право людини на недоторканність житла та іншого володіння. Це право гарантовано ст. 30 Конституції України, згідно якою не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Предметом злочину є житло або інше володіння особи. Інше, крім житла, володіння особи - це земельні ділянки, гаражі, погребі будівлі господарського призначення, будь-які об`єкти, щодо яких особа здійснює право володіння.

Передбачений ст. 162 КК злочин має формальний склад.

За загальним визначенням злочини з формальним складом це такі злочини, для наявності об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Наслідки цих злочинів хоча і можуть іноді наставати, але перебувають за межами складу злочину. Вони не включаються до об`єктивної сторони складу як обов`язкова ознака і їх встановлення на кваліфікацію злочину не впливає.

Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

З предметом доказування тісно пов`язане питання про межі доказування обставин кримінального провадження. З матеріалів даного кримінального провадження та витягу з ЄРДР вбачається, що вирішення питання про розмір збитків завданих потерпілому в результаті знищення плодових дерев явно виходить за межі предмету доказування розслідуваного кримінального провадження, а тому не підлягає перевірці та встановленню, в тому числі, шляхом призначення судової експертизи. Необґрунтоване розширення меж доказування може призвести до порушення вимог ст. 2 КПК щодо забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, зайвого використання процесуальних засобів доказування, потягти за собою порушення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Таким чином, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення судової експертизи обґрунтоване та законне, а скарга потерпілого безпідставна та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303-306 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя:ОСОБА_1