Справа № 442/784/19
Провадження № 1-кп/442/152/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 09.01.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не є, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 08 січня 2019 року близько 18 годин 00 хвилин, перебуваючи на території Стебницької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня №6 Дрогобицької міської ради, що за адресою Львівська область, м. Стебник, вул. Грушевського, 10, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом ривка, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_4 жіночу сумку із шкірозамінника вартістю 150 гривень у середині якої знаходились: мобільний телефон марки «Samsung SM-J320» вартістю 1800 гривень із поміщеною у середині флеш- картою об`ємом 16 гб. вартістю 150 гривень; чохол для телефона марки «Samsung SM-J320» вартістю 100 гривень; окуляри для зору вартістю 120 гривень; гаманець із шкірозамінника вартістю 110 гривень з поміщеними у нього коштами у сумі 250 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2680 гривень.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
30 січня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просить вказану угоду з потерпілою затвердити. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_4 також просить угоду затвердити. Розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Настоює на затвердження мирової угоди між нею та обвинуваченим, щодо призначення ОСОБА_5 міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Дана угода між ними укладена добровільно без будь якого примусу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості. Потерпілими від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_4 ..
Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 186 КК України.

Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 186 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 , щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, потерпілій шкоду відшкодував в повному обсязі, претензій матеріального чи морального характеру потерпіла не має, на обліку в лікаря нарколога та в лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, що раніше не судимий.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судових витрат немає, запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 30 січня 2019 року про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 січня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять десять) гривень.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Samsung SM-J320» золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській область повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1