Пр-ня по справі № 1кп/521/983/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не офіційно працюючого водієм в мережі магазинів «Обжора» в м. Одесі, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 27 травня 2018 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, прибув до гіпермаркету Фозі ОФ ТОВ Експансія по вул. Середня, 83а в м. Одесі.

Знаходячись на парковці гіпермаркету, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, побачив автомобіль марки «Форд Фієста» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться у вказаному автомобілі. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 невстановленим слідством шляхом відчинив водійські двері автомобілю марки «Форд Фієста» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, таємно викрав сумку сірого кольору вартістю 1000 гривень, в якій знаходився ноутбук марки «НР» вартістю 5000 гривень, електронну цигарку вартістю 500 гривень та коробку з лампочками «Ксенон» вартістю 1500 гривень. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та в судовому засіданні підтвердив обставини скоєного злочину 27 травня 2018 року та майно яке він викрав. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати. Частково відшкодував завдану шкоду потерпілому, а саме повернув електронну цигарку та гроші у сумі 1500 гривень.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що очевидцем викрадення майна з його автомобіля він не був. 27.05.2018 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, він з метою покупки певних речей приїхав у гіпермаркет «Фозі» та залишив на стоянці навпроти входу в гіпермаркет свій автомобіль «Форд Фієста». Повернувшись через деякий час до автомобілю, він виявив, що з його автомобіля були викрадені його речі, а саме сумка, ноутбук, електронна цигарка, коробка з лампочками. Одразу ж звернувся до охорони гіпермаркету з метою отримати відеозаписи з камер зовнішнього спостереження та звернувся до поліції. В теперішній час обвинувачений дійсно добровільно частково відшкодував йому завдану шкоду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, знаходження на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 є особою, яка не має судимості в силу ст. 89 КК України. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Має лише загальну середню освіту. Створив свою сім`ю, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працює водієм в мережі магазинів «Обжора» в м. Одесі. Таким чином бідність, відсутність належної освіти і як наслідок належного виховання, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_5 не є особою суспільно небезпечною. Достатньо молодий вік обвинуваченого, його щира поведінка під час судового засідання, та часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди, на думку суду свідчать про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції статті пов`язане зі штрафом.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що майнова шкода потерпілому ОСОБА_4 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_5 у зв`язку з чим, позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_5 , як до особи що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого.

Заподіяння майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Документально потерпілим ОСОБА_4 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 8 000 гривень. Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим відшкодовано потерпілому шкоду частково, в сумі 2000 гривень. Відповідно не відшкодовано залишилось 6000 гривень. Суд вважає за необхідне позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме в сумі не відшкодованої матеріальної шкоди 6000 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6 000 (шість тисяч) гривень матеріальної шкоди.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1