Ухвала
іменем України
15 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 684/154/17
провадження № 51-9740ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ТОВ «Ресілієнт» ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року,
встановив:
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 26 жовтня 2018 року повернув апеляційну скаргу представника ТОВ «Ресілієнт» ОСОБА_4 на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року, якою задоволено клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, на підставі ч. 4 ст. 212 КК.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся

до суду з касаційною скаргою в якій це рішення просить скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На його думку, ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року порушуються права ТОВ «Ресілієнт» та він, як представник підприємства, мав право на апеляційне оскарження вказаного рішення районного суду.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Так, положеннями ст. 393 КПК передбачений вичерпний перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, апеляційний суд, перевіривши апеляційну скаргу дійшов висновку, що положення ст. 393 КПК не дають представнику ТОВ «Ресілієнт» права на апеляційне оскарження ухвали Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року.

Враховуючи, що ТОВ «Ресілієнт» не є ні учасником, ні стороною у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , представники цього підприємства не відносяться

до тих осіб, яким законом надано право на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, повертаючи апеляційну скаргу представника ТОВ «Ресілієнт» ОСОБА_4 апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК,

а тому підстав для скасування оскарженого рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи те, що з касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення не вбачається наявності підстав

для задоволення скарги, колегія суддів вважає, що особі необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Ресілієнт» ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3