Провадження № 1-кс/331/251/2019
Справа № 331/222/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , представників Запорізького слідчого ізолятору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_6 про забезпечення його прав, як особи, яка тримається під вартою в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2019 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , надійшла скарга про порушення прав її підзахисного, який тримається під вартою в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що у звязку із застосуванням до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній утримується в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор».

Під час конфіденційної розмови з ОСОБА_6 , останній повідомив його про те, що протягом тривалого часу відносно ОСОБА_6 мають місце порушення його прав, як особи, що утримується у установі попереднього ув`язнення, зокрема: він утримується у приміщенні, яке не забезпечене належними матеріально-побутовими умовами (відсутнє освітлення, антисанітарні умови непрацюючий санвузол, відсутні індивідуальні постільні речі); утримується в одній камері з особами, хворими на інфекційні захворювання.

Згідно пояснень ОСОБА_6 , останній неодноразово звертався до службових осіб Запорізького слідчого ізолятору як з усними, так і письмовими скаргами щодо наведених порушень його прав, однак жодних заходів за результатами розгляду скарг вжито не було.

У зв`язку з неналежними умовами тримання ОСОБА_6 , у останнього погіршився стан здоров`я, однак належного медичного обстеження та лікування, попри неодноразові звернення ОСОБА_6 йому не було забезпечено.

За даних обставин, з метою захисту прав ув`язненого ОСОБА_6 під час перебування його під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі, а також керуючись ст.ст. 8, 206 КПК України, просить суд забезпечити додержання прав увязненого ОСОБА_6 , передбачених Конституцією України, Законом України «Про попереднє увязнення», Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України та КПК України; провести невідкладне медичне обстеження ОСОБА_6 та за необхідності надання медичної допомоги в обсязі, достатньому для діагностики та лікування ув`язненого.

В процесі розгляду справи адвокат ОСОБА_3 уточнив скаргу та остаточно просив суд забезпечити додержання прав ув`язненого ОСОБА_6 , передбачених Конституцією України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України та КПК України, а саме: права на належні умови тримання ув`язненого (в т.ч. шляхом переведення до камерного приміщення, обладнаного у відповідності до санітарно-гігієнічних норм та правил); права на медичну допомогу ОСОБА_6 , шляхом невідкладного проведення медичного обстеження (в т.ч. за необхідності в умовах медичного закладу за межами СІЗО); права на окреме утримання ув`яненого ОСОБА_6 від осіб, що страждають на інфекційні, психічні захворювання, засуджених осіб.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Ув`язнений ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав лише в частині забезпечення додержання його права на медичну допомогу, шляхом невідкладного проведення медичного обстеження (в т.ч. за необхідності в умовах медичного закладу за межами СІЗО). В іншій частині вимоги заяву просив суд не розглядати, оскільки наразі його переведено до камерного приміщення, обладнаного у відповідності до санітарно-гігієнічних норм та правил та він не утримується разом з особами, які страждають на інфекційні, психічні захворювання. В обґрунтування вимоги щодо права на медичне обстеження зазначив, що з листопада 2018 року неодноразово звертався до адміністрації установи із заявами про надання йому медичної допомоги, оскільки почав відчувати незручності травного тракту (печінка, підшлункова заліза, діарея), які залишені поза увагою.

Представник ДП «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_7 у судовому засіданні проти скарги заперечував, зазначивши, що адміністрацією ДП «Запорізький слідчий ізолятор» дотримуються права осіб, які утримуються в умовах ДП «Запорізький слідчий ізолятор», на всі заяву, звернення тощо, адміністрація установи реагує у відповідності до Законом України «Про попереднє ув`язнення», Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України та КПК України. В даному випадку будь-які порушення прав ОСОБА_6 відсутні, оскільки медична допомога йому надається своєчасно, обстеження за скаргами проводяться та надаються відповідні лікарські засоби. Просив суд у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Представник ДП «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_5 повністю підтримала позицію ОСОБА_7 та просила суд у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 відмовити у зв`язку з недоведеністю. Додатково зазначила, що ОСОБА_6 прибув до Запорізького слідчого ізолятору 11 серпня 2018 року. Згідно медичної картки Форми 025/О від 11.08.2018р., документації: - рентгенографія (КУ «МКЛЕ та ШМД») від 09.08.2018р. мета туберкульозні зміни верхніх часток обох легень; довідка від терапевта (КУ «МКЛЕ та ШМД») від 09.08.2018р. в умовах ІТТ та СІЗО утримуватись може; довідка від нарколога (КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер») від 10.08.2018р. на диспансерному обліку не перебуває. Огляд завідувача медичної частини від 16.10.2018р., висновок: артеріальна гіпертензія. Призначене планове лікування, моніторинг цифр артеріального тиску. ОСОБА_6 ознайомлений з діагнозом та рекомендованим лікуванням, від запропонованого лікування антигіпертензивними препаратами неодноразово відмовлявся в усній та письмовій формі. Згідно журналу амбулаторного прийому ув`язнених та засуджених: 10.11.2018р. заява про вивіз на відібрання мочі та крові для порівняння, відмову від антигіпертензивних препаратів; 26.11.2018р. - заява про призначення парацетамолу у зв`язку з простудним захворюванням (26.11.2018р. видано препарат «парацетамол»); 16.12.2018р. заява про відмову від антигіпертензивних препаратів; 29.01.2018р. заява про медичний огляд щодо набряклості ніг (07.02.2019р. проведено огляд начальником медичної частини, висновок: артеріальна гіпертензія, варикозне розширене вени нижніх кінцівок, набрякова форма; призначено лікування). Крім того, зазначила, що керівництво СІЗО у будь-якому випадку забезпечує отримання ув`язненими та засудженими належного медичного забезпечення, що прямо встановлено нормами Закону України «Про попереднє увязнення».
Слідчий суддя, вислухавши доводи ув`язненого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_3 , прийнявши до уваги пояснення представників ДП «Запорізький слідчий ізолятор», надані учасниками процесу копії документів, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що у звязку із застосуванням до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній утримується в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор».

Під час конфіденційної розмови з ОСОБА_6 , останній повідомив адвоката ОСОБА_3 про те, що протягом тривалого часу відносно ОСОБА_6 мають місце порушення його прав, як особи, що утримується у установі попереднього ув`язнення, зокрема: ОСОБА_6 утримується у приміщенні, яке не забезпечене належними матеріально-побутовими умовами (відсутнє освітлення, антисанітарні умови непрацюючий санвузол, відсутні індивідуальні постільні речі); ОСОБА_6 утримується в одній камері з особами, хворими на інфекційні захворювання.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до чинного законодавства України, порядок перебування ув`язнених осіб в слідчих ізоляторах регулюється нормами КПК України, ЗУ «Про попереднє ув`язнення», «Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту № 460/5 від 18.03.2013 року.

Згідно ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно до положень статті 49 Конституції України кожному гарантується право на медичну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Згідно пп. 2.1 п. 2 Розділу Х «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту № 460/5 від 18.03.2013 року у СІЗО здійснюються: медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення оглядів та обстежень; виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності; амбулаторне і стаціонарне лікування методами і засобами відповідно до чинного законодавства.

Згідно пп. 2.2 п. 2 Розділу Х «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту № 460/5 від 18.03.2013 року у СІЗО ув`язнені і засуджені звертаються по медичну допомогу до медичного працівника під час щоденного обходу ним камер, а в разі гострого захворювання - до посадових осіб СІЗО. Посадова особа СІЗО, до якої звернувся хворий, зобов`язана вжити заходів до організації надання йому медичної допомоги.

Згідно пп. 2.8 п. 2 Розділу Х «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту № 460/5 від 18.03.2013 року надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 6, 7, 21 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», пп. 2.1, 2.2, 2.8 п.2 Розділу Х «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту № 460/5 від 18.03.2013 року, ненадання належної медичної допомоги ув`язненим, є порушенням права особи на належний рівень медичного забезпечення, що передбачений статтею 49 Конституції України.

Згідно ч.1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Як вбачається з повідомлення завідувача Запорізької міської медичної частини ОСОБА_8 № 1/-19 від 26.02.2019р., та пояснень представника ДП «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , ув`язнений ОСОБА_6 прибув до Запорізького слідчого ізолятору 11 серпня 2018 року. Згідно медичної карти Форма 025/О від 11.08.2018р., документації: - рентгенографія (КУ «МКЛЕ та ШМД») від 09.08.2018р. мета туберкульозні зміни верхніх часток обох легень; довідка від терапевта (КУ «МКЛЕ та ШМД») від 09.08.2018р. в умовах ІТТ та СІЗО утримуватись може; довідка від нарколога (КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер») від 10.08.2018р. на диспансерному обліку не перебуває. Огляд завідувача медичної частини від 16.10.2018р., висновок: артеріальна гіпертензія. Призначене планове лікування, моніторинг цифр артеріального тиску. ОСОБА_6 ознайомлений з діагнозом та рекомендованим лікуванням, від запропонованого лікування антигіпертензивними препаратами неодноразово відмовлявся в усній та письмовій формі. Згідно журналу амбулаторного прийому ув`язнених та засуджених: 10.11.2018р. заява про вивіз на відібрання мочі та крові для порівняння, відмову від антигіпертензивних препаратів; 26.11.2018р. - заява про призначення парацетамолу у зв`язку з простудним захворюванням (26.11.2018р. видано препарат «парацетамол»); 16.12.2018р. заява про відмову від антигіпертензивних препаратів; 29.01.2018р. заява про медичний огляд щодо набряклості ніг (07.02.2019р. проведено огляд начальником медичної частини, висновок: артеріальна гіпертензія, варикозне розширене вени нижніх кінцівок, набрякова форма; призначено лікування). (а.с. 42)

Таким чином встановлено, що ув`язнений ОСОБА_6 в період з 11 серпня 2018 року по теперішній час отримує належну медичну допомогу при кожному усному та письмовому висловленні скарги на стан здоровя, від прийому антигіпертензивних препаратів періодично відмовляється, про що зазначає у відповідних письмових заявах. Судом при дослідженні обставин справи та відповідних доказів не встановлено порушень зі сторони ДП «Запорізький слідчий ізолятор» прав ув`язненого ОСОБА_6 щодо права на отримання медичної допомоги.

Аналізуючи вищевикладені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_6 про забезпечення його прав, як особи, яка тримається під вартою в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України, щодо ненадання медичної допомоги, є неспроможними та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у звязку з чим зазначена скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_6 про забезпечення його прав, як особи, яка тримається під вартою в Державному підприємстві «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

01.03.2019