Провадження № 1-кс/537/916/2019
Справа № 537/2091/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ, а саме мобільний телефон «Qumo Quest 503», який було вилучено за адресою м. Кременчук вул. Республіканська 24.
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000892 від 11.05.2019 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України. Відомості внесені за фактом того, що10.05.2019 року невстановлена особа, перебуваючи на кладовищі по вул. Республіканській у м. Кременчуці викрала мобільний телефон «Qumo Quest 503», який належав ОСОБА_4 10.05.2019 року під час огляду за адресою м. Кременчук вул. Республіканська буд. 24, було виявлено та вилучено мобільний телефон «Qumo Quest 503», який добровільно видала ОСОБА_5 . Враховуючи дані обставини та те, що вилучений в ході огляду мобільний телефон «Qumo Quest 503», являється матеріальним об`єктом, який був предметом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його збереження, слідчий звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.
Старший слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Подала письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі, з мотивів, наведених у ньому.
ОСОБА_4 який є власником майна на яке слідчий просить накласти арешт в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, де зазначив,що проти накладення арешту не заперечує.
За викладених підстав, згідно з нормами ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за їх відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали подані в його обґрунтування, приходить до наступних висновків.
Встановлено, що 11.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внесено відомості за № 0000892, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що 10.05.2019 року невстановлена особа, перебуваючи на кладовищі по вул. Республіканська у м. Кременчуці викрала мобільний телефон «Qumo Quest 503».
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 11.05.2019 року, останній повідомив про те, що 10.05.2019 року невідома особа на кладовищі по вул. Республіканська в м. Кременчук викрала у нього мобільний телефон «Qumo Quest 503».
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.05.2019 року за адресою: м. Кременчук, вулиця Республіканська, 24, гр. ОСОБА_5 добровільно видала мобільний телефон «Qumo Quest 503».
Постановою від 11.05.2019 року, винесеною старшим слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 мобільний телефон «Qumo Quest 503» визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0000892 та визначено зберігати в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що належним чином доведено, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місяця події, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Qumo Quest 503», який було вилучено за адресою м. Кременчук вул. Республіканська 24.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію даної ухвали надіслати старшому слідчому СВ ВП № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_3 , особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт, прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1