УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та такому, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП України в Запорізькій областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000342 від 15.11.2018 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з метою подальшого зберігання, у невстановленої особи, незаконно, придбав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яка згідно до висновку експерта № 12-177/6-555 від 28.11.2018 складається з предмета еліпсоїдної форми елемента вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, а саме корпуса бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, який до боєприпасів не відноситься та предмета циліндричної форми бойового уніфікованого підривача дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який до боєприпасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів детонування (ініціювання вибуху), тобто наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 в сукупності з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ-2 являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, направленим зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу з невстановленого в ході проведення досудового розслідування часу до 12.00 години 09 листопада 2018 року у супереч інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно, зберігав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів за адресою свого фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

27 грудня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою місця проживання у період з 20.00 годин до 09.00 годин наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просять його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили не застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, зазначені у клопотанні необґрунтовані, підозрюваний неофіційно працевлаштований за межами м. Запоріжжя та застосування такого запобіжного заходу позбавить його можливості працювати та заробляти, оскільки ОСОБА_5 не матиме змоги дістатися до роботи.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000342 від 15.11.2018 року за ч.1 ст.263 КК України.
27 грудня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Що стосується ризиків, зазначених стороною обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя вважає їх необґрунтованими та не конкретизованими, викладеними абстрактно, а органом досудового розслідування не надано жодного доказу на їх підтвердження, та є лише припущеннями, які не можуть бути покладені в основу рішення слідчого судді.
Сам по собі характер кримінального правопорушення, його тяжкість та повідомлення про підозру не є доказом того, що особа, перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
За таких обставин вбачається, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу також є і наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 раніше не засуджений, має місце реєстрації та проживання.
За таких обставин, вбачається за можливе застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що обрання такого запобіжного заходу є достатнім та дієвим для досягнення мети досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком на два місяці в межах строку досудового розслідування до 27.02.2019 року.
Керуючись статтями ст.ст. 177-179, 182, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 27.02.2019 року, а саме:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 27.02.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1