Провадження № 1-кп/522/346/19
УХВАЛА

08.05.2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 ч. 3 КК України.

Під час підготовчого судового засідання учасники просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на купюру номіналом 100 доларів США LI02562679*є предметом неправомірної вигоди та речовим доказом.

Інші учасники заперечували проти задоволення клопотання.

23.06.2018 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області молодшого радника юстиції ОСОБА_8 про арешт майна, яке було вилучено у ході проведення обшуку 16.05.2018 р. в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 . Накладено арешт на усе майно яке було вилучено у ході проведення обшуку, окрім паспорту громадянина України та паспорту для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9

22.08.2018 р. ухвалою Апеляційного суду Одеської області ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2018 про арешт майна, яке було вилучено у ході проведення обшуку 16.05.2018 р. в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , - скасовано, постановлено нову ухвалу якою повернуто зазначене клопотання прокурору процесуальному керівнику у даному кримінальному провадженні та встановлено строк у 72 години для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У відведений ухвалою апеляційного суду час, прокурором процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, було надано до слідчого судді Приморського районного суду виправлене клопотання про арешт майна, яке було вилучено у ході проведення обшуку 16.05.2018 р. в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 .

07.11.2018 р. досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0001651 було завершено, підозрюваному ОСОБА_7 та його захисникам було вручено обвинувальний акт, та 12.11.2018 р. обвинувальний акт було подано до Приморського районного суду м. Одеси.

28.11.2018 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, клопотання про арешт майна було повернуто прокурору.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування,- пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що з 21.05.2018 р. по теперішній час ОСОБА_7 , находячись на свободі, добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являвся по телефонному дзвінку на виклики слідчого для проведення слідчих дій та до суду для участі у судових засіданнях. Жодного разу він не дав підстави сумніватися у своїй неявці.
Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також спростовані, оскільки досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення завершено збір необхідних доказів для підтримання обвинувачення у суді.
Ризик здійснення тиску на свідків у справі спростовано тим, що перебуваючи у статусі підозрюваного та обвинуваченого більше ніж 8 місяців, ОСОБА_7 не вчинив жодної дії, яка б дала підстави прокурору звинуватити його у намаганні вчинити тиск на свідків. Тобто, цей ризик спростовується тим, що протягом довгого часу ОСОБА_7 своєю поведінкою довів, що він розуміє необхідність належного виконання своїх процесуальних обов`язків.
Після вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 16.05.2018 р. він не вчинив жодного кримінального правопорушення. З 12.11.2018 р. він продовжив свою діяльність на попередній посаді та правоохоронними органами не встановленого жодного порушення в його діях.
Таким чином, станом на сьогоднішню дату відсутні всі ризики, на які посилався прокурор під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Крім іншого, в ухвалі про застосування запобіжного заходу від 18.05.2018 р. зазначено які саме додаткові обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання. 11.11.2018 р. дія додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_7 припинена, тобто з 12.11.2018 р. він виконував свої процесуальні обов`язки без якого-небудь примусу зі сторони державних органів.
На даний час у ОСОБА_7 , як у обвинуваченого в кримінальному провадженні залишились загальні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме: прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, та підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду.
Фактично, такі ж обов`язки покладені і на інших учасників кримінального провадження. Однак, для виконання вказаних обов`язків до них не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

Прокурор в судовому засідання заперечував щодо задвоолення клооптання про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що захисником не доведені достатні підстави, передбачені ст. 201 КПК України, для щодо вирішення питання про зміну запобіжного заходу, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись гл. 18, ст.ст. 98, 170-172, 201, 291, 314-316, 342-355 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 ч. 3 КК України, в приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, № 33, зала № 222) на 10.30 годину 17 травня 2019 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисників та обвинуваченого.

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на на купюру номіналом 100 доларів США LI02562679*.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

08.05.2019