УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2018 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000978 від 06.02.2018 у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадин України, росіянин, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимий,
підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, відповідно до якої останній, діючи за попередньою згодою з низькою осіб, керуючись корисливим мотивом, проти волі потерпілого ОСОБА_8 , помістили останнього до салону автомобіля «Volkswagen» та вивезли до будинку за адресою - АДРЕСА_2 , де утримували останнього, вимагаючи у сина потерпілого викуп у сумі 500 000 доларів США.
Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у подальшому визначена застава у сумі 140 960 грн., яка 14.06.2018 стороною захисту сплачена.

Водночас, у зв`язку з порушенням підозрюваним покладених на нього обов`язків 08.08.2018 ОСОБА_5 змінений запобіжний захід з застави на тримання під вартою, строк якого продовжений до 17.11.2018.

Постановою першого заступника Генерального прокурора від 31.10.2018 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 17.12.2018.

На переконання слідчого, раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися.

З огляду на неможливість завершити розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурори підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали, що наведені стороною обвинувачення ризики необґрунтовані, висунута підозра не доведена, тому просили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з утриманням підозрюваного в ізоляції від суспільства.

Крім того, сторона захисту наполягала, що обов`язки, покладені на підозрюваного у зв`язку із застосуванням до нього застави, останній не порушував, активно сприяв досудовому розслідуванню, тобто наміру вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування чи суду, не має.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 04.10.2018 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив та потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання існування зазначеного у попередній ухвалі ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем можливості.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя,оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування наведеного вище ризику свідчить характер інкримінованих підозрюваному злочинів, що вчинені з корисливих мотивів шляхом застосування до потерпілого насильства з метою його протиправного утримання, що вказує на антисоціальну налаштованість підозрюваного. Наведене з урахуванням порушення з боку підозрюваного процесуальних обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді застави підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що наявність у підозрюваного родини та непрацездатних утриманців, хоча і мінімізує певним чином ризик переховування від слідства та суду, однак повністю його не виключає.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Приймаючи до уваги, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчинені з корисливих мотивів, останній не має офіційного та стабільного джерела доходів, не виключений ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Також не виключено, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити дії з метою незаконного впливу на потерпілого для зміни останнім показань.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати ризики не процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у подальшому необхідно отримати висновки призначених судових експертиз, встановити іншу причетну до кримінальних правопорушень особу, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою першого заступника Генерального прокурора від 31.10.2018 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 17.12.2018, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки оскільки до підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні обирався запобіжний захід у вигляді застави, однак останнім був порушений.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою по 17 грудня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1