У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Батумі Республіки Грузія, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000450.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
перекладач ОСОБА_9 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.04.2019 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт або заставу.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованою та невмотивованою.
Вважає, що докази, надані органом досудового розслідування, є неналежними, а тому не можуть бути прийнятими судом на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_10 . Крім того, докази на підтвердження обґрунтованої підозри, зокрема, матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, інші матеріали кримінального провадження стороні захисту не відкривались, судом безпосередньо досліджені не були, а тому посилатись на них, як на докази обґрунтованої підозри, суд не має права.
На думку апелянта, в ухвалі формально перераховані ризики, які слідчий суддя вважав доведеними, без обґрунтування їх доказами, які б це підтверджували.
Звертає увагу на те, що стороною захисту до матеріалів клопотання було долучено копію протоколу обшуку від 31.01.2019 р. по АДРЕСА_2 , згідно змісту якого обшук було проведено за участю одного підозрюваного ОСОБА_11 , хоча ОСОБА_5 в цей час вже було повідомлено про його затримання.
Висновки слідчого судді про наявність певних ризиків, через те, що ОСОБА_5 не має місця проживання на території України, міцних соціальних зв`язків, права власності на житло та його винаймання, перебуває в Україні понад термін, встановлений законодавством, є неналежним обґрунтуванням наявності вищевказаних ризиків.
ОСОБА_5 раніше не судимий, відсутні відомості про його протиправну поведінку, є особою молодого віку, орендує житлове приміщення, проживає у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянкою України ОСОБА_12 , має дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із своїми батьками. ОСОБА_5 знаходиться в м. Миколаєві фактично з 2011 року, навчався, постійно підвищує свою кваліфікацію за фахом та продовжує навчання, вищезазначені факти та обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки. Дружина ОСОБА_12 не заперечує проти проживання ОСОБА_5 разом з нею та дитиною у разі застосування домашнього арешту до ОСОБА_10 .
Вважає, що якщо припустити, що існує незначний ступінь наявності перелічених в ухвалі ризиків, цим ризикам може запобігти інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. На думку апелянта, слідчий суддя підійшов формально до розгляду питання про можливість застосування іншого запобіжного заходу та навів непереконливі доводи для того, щоб не визначати розмір застави відносно підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині жовтня 2018 року, більш точного часу та дати не встановлено, у ОСОБА_14 , який утримується в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_15 в сумі 20 000 грн. під приводом повернення неіснуючого боргу шляхом вимагання.
З цією метою до реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_14 залучив своїх знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та невстановлених осіб, підтримуючи з ними зв`язок та надаючи вказівки щодо витребування неіснуючого боргу в ОСОБА_15 за допомогою мобільного зв`язку.
26.11.2018 р. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_14 та невстановленими особами злочинного плану, відвезли потерпілого ОСОБА_15 до гаражу № 432 АГК «Турбініст», де ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, демонструючи потерпілому ОСОБА_15 предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет, застосував до потерпілого насильство, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками по різних частинах тулуба та по голові, висловлюючи при цьому на адресу ОСОБА_15 вимоги передачі грошових коштів в розмірі 20 000 грн. у якості сплати неіснуючого боргу перед ОСОБА_14
ОСОБА_16 , демонструючи ОСОБА_15 ніж, та погрожуючи вбивством останнього у майбутньому в разі, якщо той не поверне неіснуючий борг перед ОСОБА_14 , наніс потерпілому декілька ударів кулаками в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_14 та передав слухавку ОСОБА_15 . Під час розмови потерпілого ОСОБА_15 з ОСОБА_14 останній пред`явив йому вимогу про передачу грошових коштів у розмірі 20 000 грн., під приводом повернення йому неіснуючого боргу, погрожуючи негайним заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень та вбивством у разі невиконання зазначеної вимоги.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 до своєї злочинної діяльності залучили ОСОБА_17 та ОСОБА_11
31.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , під погрозою вбивства та застосування насильства примусили ОСОБА_15 зайти до будинку АДРЕСА_2 та піднятися до кімнати на другому поверсі будинку, де вже знаходились ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Знаходячись в кімнаті, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_15 сісти на диван. Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 по черзі наносили удари руками та ногами по тулубу та голові ОСОБА_15 , завдаючи останньому фізичних страждань. Одночасно з побиттям, ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 висловлювали на адресу потерпілого вимоги передачі грошових коштів у сумі 20 000 грн. як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_14 та погрози вбивством у разі невиконання вимог.
Після цього, ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону здійснив відео дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_14 та повідомив останньому, що за раніше розробленим планом, він, спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , силою утримують ОСОБА_15 та нанесли йому тілесні ушкодження, змушуючи повернути неіснуючий борг. В подальшому ОСОБА_5 передав мобільний телефон ОСОБА_15 для спілкування з ОСОБА_14 , під час якого останній висловив на адресу потерпілого погрозу продовження застосування до нього насильства у разі відмови виконати вимоги щодо сплати неіснуючого боргу.
В результаті вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови лівої лобно-орбітальної області, гематоми лівої верхньої повіки.
Дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, як вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого та незаконне позбавлення волі потерпілого, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.
02.02.2019 р. слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, що підтверджується даними протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_15 та його допитів, допиту свідка ОСОБА_19 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, тих обставин, що підозрюваний на території України перебуває з порушенням вимог чинного законодавства, ухиляється від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування, документально не підтверджено місце проживання на території України, не має міцних соціальних зв`язків в Україні, є громадянином Грузії, дійшов висновку про існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_15 , який повідомив про обставини незаконного позбавлення його волі 31.01.2019 р. та вимагання в нього грошових коштів з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства за адресою АДРЕСА_2 , допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , а відтак доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри останнього, не заслуговують на увагу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, матеріали клопотання містять дані, які вказують про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця мешкання, володіє певною інформацією про особу потерпілого, про свідків та інших осіб, ймовірно причетних до вчинення злочину, коло яких, на даному етапі досудового розслідування встановлюється слідством.
За наведеного, доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Відсутність судимостей та відомостей про протиправну поведінку ОСОБА_5 , те, що він є особою молодого віку, має родину в м. Миколаєві, дружина ОСОБА_12 не заперечує проти його проживання разом з нею у разі застосування домашнього арешту до останнього, з огляду на характер та обставини вчинених злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження апелянта про те, що слідчим суддею не наведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів та безпідставно не визначено розмір застави, є необґрунтованими та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали та встановлених слідчим суддею обставин ймовірного вчинених ОСОБА_5 злочинів, які вчинені із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Неточності, допущені секретарем у зазначенні дати та часу у журналі судового засідання, не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ____________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3