Справа № 547/181/19
провадження № 1-кс/527/484/19
УХВАЛА
іменем України

20 березня 2019 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 04 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року до суду згідно ухвали Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 04 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 02.03.2019 року, близько 17.42 год. працівниками відділу Черкаського ПНДВ НПП «Нижньосульський» на р. Сула поблизу с.Дем`янівка, Семенівського району, Полтавської області, був виявлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , у якого була виявлена незаконно виловлена риба та засіб для незаконного промислу риби сітка.

При виїзді СОГ на місце події було встановлено, що останній 02.03.2019 знаходився поряд з с.Демянівка Семенівського району Полтавської області, на території НПП «Нижньосульський», де в брід виставив на водному просторі одну риболовецьку мисинову сітку: висотою 1,5 м, довжиною 50 м, розмір вічок 50х50 мм. Близько 18:00 год. 02.03.2019 року він знову повернувся на водний простір та зняв виставлені ним сітки із свіжовиловленою рибою та повернувся на берег, де був помічений працівниками національного природного парку «Нижньосульський».

В ході огляду місця події було вилучено одну риболовецьку мисинову сітку: висотою 1,5 м, довжиною 50 м, розмір вічок 50х50 мм, свіжовиловлену рибу різних видів, а саме: лящ 27 шт., судак 3 шт., щука 2 шт., сом 1 шт., карась 20 шт.

По закінченню проведення огляду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 168 КПК України було складено протокол тимчасового вилучення майна по вищеперерахованому майну, копія якого вручена ОСОБА_5 .

Одну риболовецьку мисинову сітку: висотою 1,5 м, довжиною 50 м, розмір вічок 50х50 мм, згідно вимог п. 13 наказу від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» направлені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУ НП в Полтавській області, а один дерев`яний човен у зв`язку із великими розмірами поміщений на зберігання до боксу № 6 Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області

Свіжовиловлену рибу різних видів, а саме: лящ 27 шт., судак 3 шт., щука 2 шт., сом 1 шт., карась 20 шт. у відповідності до вимог п. 35 наказу від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» у зв`язку із швидкістю псування передана згідно зберігальної розписки начальникові Черкаського ПНД відділення НПП «Нижньосульський» ОСОБА_6 , для подальшої реалізації в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
На даний час слідство має відомості, що право володіння, користування та розпорядження однією риболовецькою мисиновою сіткою: висотою 1,5 м, довжиною 50 м, розмір вічок 50х50 мм, свіжовиловленою рибою різних видів, а саме: лящ 27 шт., судак 3 шт., щука 2 шт., сом 1 шт., карась 20 шт. має ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та їх використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

У судове засідання слідчий СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.
Особа, у володінні якої перебуває майно ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали ( а.с., 3-12), дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході огляду, зазначена риболовецька сітка та свіжовиловлена риба, набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 04 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 02 березня 2019 року під час огляду місця події - берега р. Сула на території НПП «Нижньосульський» поблизу с. Дем`янівка Семенівського району, Полтавської області, а саме, на свіжовиловлену рибу: лящ 27 шт., судак 3 шт., щука 2 шт., сом 1 шт., карась 20 шт., та на одну риболовецьку мисинову сітку висотою 1,5 м, довжиною 50 м, розмір вічок 50х50 мм., шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1