ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/417/18 Справа № 188/16/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши 15 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000719 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.
В обґрунтування вказав, що вважає вирок незаконним, оскільки було допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник вважає, що суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_7 вказував на те, що він не бажав смерті своєї дружини, тобто умислу на вбивство він не мав. Умисел був лише на те, щоб не пустити дружину у такому стані до того хто їй подзвонив, і тільки через це він узяв до рук ніж та хотів налякати свою дружину, але враховуючи свій стан алкогольного сп`яніння не розрахував свої дії що і призвели до тяжких наслідків. Вказує на те, що за поясненнями свідків, подружжя жило мирно, скарг від сусідів не було, тому за ствердженнями захисника, суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, тоді як, на його думку, потрібно їх кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції призначено покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що є підставою для скасування або зміни вироку суду, посилаючись на те, що даний злочин відноситься до особливо тяжких.
Цим вироком ОСОБА_7 визнанно винним та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат вирішено відповідно до закону.
ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
ОСОБА_7 у період часу з 23:30 годин 17.10.2017 року по 00:30 годин 18.10.2017 року перебував за місцем свого проживання у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де під час спільного розпиття спиртних напоїв разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 виникла взаємна сварка, в ході якої у ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, напрвлений на умисне вбивство ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу кухні вищевказаної квартири кухонний ніж та підійшов до ОСОБА_10 , яка перебувала на кухні, а саме: сиділа на стільчику біля кухонного столу та намагалася вийти з даного приміщення. ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_10 назад на стільчик та стоячи перед нею, лезом ножа умисно наніс останній три удари в тулуб, чим спричинив тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 у період часу з 23-00 годин 17.10.2017 року по 00-30 годин 18.10.2017 року, знаїходячись по місцю свого мешкання у квартирі за вказаною вище адресою, померла.
В цьому вироку за ухвалою Петропавліського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року виправлено описку вмотивувальній частині вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 року, викладено другий абзац в наступній редакції: «Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, у вказаний вище період часу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно взяв зі столу кухні вищевказаної квартири кухонний ніж та підійшов до ОСОБА_10 , яка перебувала на кухні, а саме: сиділа на стільчику біля кухонного столу та намагалася вийти з даного приміщення. Однак ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_10 назад на стільчик та стоячи перед нею, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, лезом ножа умисно наніс ОСОБА_10 шість ударів, чим спричинив тілесні ушкодження, три з яких у тулуб у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки ліворуч, що починаються колото-різаними ранами на шкіряних покровах тулубу з ушкодженням серця, верхньої долі лівої легені, печінки, прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Решта три удари, що спричинили тілесні ушкодження у вигляді сліпих колото-різаних поранень на задньо-бічних покровах грудної клітки ліворуч, прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.»
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляції прокурора, та заперечував проти апеляцій сторони захисту, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду в межах апеляційних карг, але вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо ним не погіршується становище обвинуваченого.
За положеннями частини першої статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. За частиною третьою цієї статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За вимогами статті 370 КПК України, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, у тому числі мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Проте, суд першої інстанції при ухваленні оскарженого вироку вказаних вимог закону не дотримався.
Як встановлено під час апеляційного перегляду вироку, відповідно до положень статті 411 КПК України, дане судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду, викладені у вироку, а саме формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять істотні суперечності.
Намагання суду першої інстанції змінити формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення шляхом внесення виправлень до вироку на підставі статті 379 КПК України ухвалою цього суду від 05 квітня 2018 року не є правомірним.
За приписами ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасників кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки.
За змістом вказаної норми закону, виправлення у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судових рішень.
Проте в порушення зазначених вимог закону, 05.04.2018 року судом першої інстанції по даній справі було постановлено ухвалу про виправлення описки, відповідно до якої фактично змінені обставини, спосіб і наслідки вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Зазначене є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим є підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
При скасуванні вироку суду, вважається скасованою і ухвала суду першої інстанції від 05.04.2018 року про виправлення описки, і окремого скасування дана ухвала не потребує.
Встановлені зазначені обставини і висновки, унеможливлюють здійснити апеляційним судом перевірку достовірності ходу судового провадження і здійснення процесуальних дій судом та об`єктивно і в повному обсязі перевірити доводи апеляційної скарги захисника та прокурора.
Згідно із вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись положеннями п.6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового розгляду даного клопотання, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження п.2 ст. 7 КПК України.
Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, не може вважатися обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги захисника та прокурора, однак вважає, що вони, підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
Колегія суддів також звертає увагу на порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.395 та ст. 397 КПК України, оскільки суд не ознайомив обвинуваченого згідно його заяви від 27.03.2018 року ( а.с.172 т.3) з матеріалами справи та направив до апеляційного суду 22.05.2018 року додаткові матеріали ( а.с.171 т.3) цього кримінального провадження, у тому числі і ухвалу суду від 05.04.2018 року з журналом судового засідання і диск з записом, які були прийняті і мали місце ще до направлення судом 08.05.2018 року апеляційних скарг разом із матеріалами кримінального провадження до апеляційної інстанції (а.с.160 т.3), що є недопустимим.
При новому розгляді провадження суду також необхідно звернути увагу на дотримання вимог ст. 374 КПК України, зокрема, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення (п.2 ч.3) та ухвалити справедливе законне рішення у відповідності до вимог ст. ст. 337, 370, 374 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційні скарги захисника та прокурора задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 404, 405, 407, 409, 411 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року, щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання, але не довше ніж до 01 січня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3