Справа №345/1379/18
Провадження № 1-кп/345/61/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000119 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу ДНЗ «Войнилівський професійний ліцей», раніше не судимого, громадянина України, за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).

Злочин вчинено при наступних обставинах:

Так, 26.01.2018 року близько 17.40 годин ОСОБА_6 знаходився у приміщенні магазину «Продукти 1092» ТзОВ « АТБ-Маркет», що розташований в м.Калуш по вул.Б.Хмельницького,50.

Перебуваючи у торговому залі вказаного магазину, ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку елітного алкогольного напою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з прилавку пляшку джину «Bombay Sapphire» 47 % об, 0,5 л, чим спричинив магазину «Продукти 1092» ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 414,80 грн.. При цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки за межами касово-розрахункової зони ОСОБА_6 був затриманий охоронцями магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, і підтвердив, що злочин вчинив при вищенаведених обставинах з корисливих спонукань та що дійсно 26.01.2018 року близько 17.40 годин таємно викрав з прилавку магазину «Продукти 1092» ТзОВ «АТБ-Маркет» пляшку джину «Bombay Sapphire» 47 % об, 0,5 л, однак за межами касово-розрахункової зони був затриманий охоронцями магазину. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Представник потерпілого ТзОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, де вказує, що шкода, завдана злочином, відшкодована в повному обсязі, просить обвинуваченого суворо не карати, а розгляд справи проводити без його участі.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину, підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні , а саме:

-протоколом огляду місця події від 26.01.2018 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення магазину «АТБ», що в м.Калуші по вул..Б.Хмельницького,50, де в кімнаті службового приміщення ОСОБА_6 пояснив, що вчинив крадіжку алкогольного напитку та був затриманий працівниками охорони магазину, після чого добровільно видав викрадене (а.с.66);

-постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.01.2018 року , з якої вбачається що пляшку джину «Bombay Sapphire» 47 % об, 0,5 л, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (а.с.67);

-протоколом огляду місця події від 19.02.2018 року, з якого вбачається , що було проведено перегляд відео файлів з камер відео спостереження магазину «АТБ», що в м.Калуш по вул..Б.Хмельницького, 50, яких було встановлено причетність до вчинення крадіжки алкогольного напитку ОСОБА_6 (а.с.69);

-постановою про визнання речовими доказами від 19.02.2018 року, з якої вбачається, що DVD диск із відеозаписом події за 26.01.2018 року за фактом вчинення крадіжки з магазину визнано речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с.70);

-протоколом огляду речей від 02.03.2018 року , а саме компакт диску, на якому міститься відео файл з камер спостереження магазину «Продукти 1092» ТОВ « АТБ-Маркет», що в м.Калуш по вул..Б.Хмельницького, 50 (а.с.72).

Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України , оцінивши докази , згідно ст.94 КПК України, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.105 КК України, із врахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Обвинувачений та законний представник підтримали думку прокурора, просять застосувати примусові заходи виховного характеру.

Захисник ОСОБА_4 просить застосувати до обвинуваченого примусові заходи виховного характеру та передати його під нагляд матері.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №5 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст..65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-66/0/4-17 від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також з принципу пріоритету інтересів дитини, встановленого ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Виходячи із змісту ч. 1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 ст.105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79,104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року « Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» , передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин, вчинений неповнолітнім ОСОБА_6 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.103 КК України, з врахуванням даних досудової доповіді, встановлено, що він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, виховувався з матір`ю належним чином у нормальних соціально-побутових умовах, інвалідності немає, вад психічного розвиту та фізичного здоров`я судом не встановлено, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено ним у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого, думку прокурора, який просив звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, та думку інших учасників судового розгляду, які підтримали думку прокурора, суд доходить висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 , строком на 1 рік.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання про речові докази судом вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 102, 103,105 КК України, ст.ст. 100, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 , строком на 1 рік.

Речові докази:

- пляшку джину «Bombay Sapphire» 47 % об, 0,5 л, яка передана на зберігання керуючому магазину ОСОБА_8 повернути магазину «Продукти 1092» ТзОВ « АТБ-Маркет»;

- компакт диск, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення, обвинуваченим в цей же ж строк з часу одержання копії вироку.

Головуючий: