Справа № 713/1262/17
Провадження №1-кс/713/240/19
УХВАЛА
іменем України

21.05.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вижницького районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінального провадження, який обґрунтований тим, що по його заяві від 29.03.2019 року було призначено розгляд справи про відвід судді ОСОБА_6 , і він очікував 03.04.2019 року у коридорі на виклик до зали судових засідань.

До нього підійшла секретар судового засідання ОСОБА_7 і запропонувала розписатися в повідомленні про отримання виклику до суду по даній справі. На це підійшов його захисник ОСОБА_5 , якому сказав, що його заява про відвід судді ще буде розглядатись, а суд вже заздалегідь знає про відмову заяви про відвід і повідомляє на 03.04.2019 року.

Вважає, що суд свідомо, поквапливо призначає продовження розгляду справи під головуванням судді ОСОБА_6 , який не відбувся 29.03.2019 року через розгляд його заяви про відвід судді від 29.03.2019 року.

Зазначив, що неприпустимо щоб суддя ОСОБА_6 та судді Вижницького районного суду приймали участь в розгляді його справи.

Посилаючись на п.3 ч.1 ст.75 КПК України просив відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримали, посилаючись на викладені у ній обставини, просили заяву про відведення судді задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , вважала, що зава про відвід судді безпідставна та не обґрунтована належним чином. Просила в задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви. Причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , вивчивши заяву про відвід судді, дійшов до такого висновку.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.75 КПК України, на який посилається обвинувачений, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження.

За змістом ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Суд вважає, що викладені в заяві обставини не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість судді у розгляді даного кримінального провадження, а тому і не є підставою для відводу судді в розумінні ст.75 КПК України.

У КПК України відсутня норма, закріплена у ч.4 ст.36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією.

Так, згідно ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та безпідставного затягування судового процесу за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Крім того, суд вважає, що подана заява про відвід фактично є скаргою на дії судді та зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд дійшов висновку про помилковість підстав для відводу судді ОСОБА_6 , неспроможність доводів, приведених в їх обґрунтування, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1