Справа № 520/9899/19
Провадження № 1-кс/520/5405/19
УХВАЛА
10.05.2019 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в якій він просить визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , щодо відмови в розгляді клопотання та не призначення повторної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0001486 противоправною та зобов`язати слідчого провести зазначену експертизу.

В судовому засіданні захисник наполягав на задоволенні скарги, посилаючись на викладені в скарзі доводи, оскільки, на думку представника, досудове розслідування фактично здійснюється відносно ОСОБА_5 без оголошення йому підозри, так як відносно ОСОБА_5 вчинялись певні процесуальні дії, зокрема відбір експериментальних зразків почерку та підпису, а також неодноразові виклики на допит у якості свідка. В зв`язку з викладеним, на думку заявника, на теперішній час він є особою, права та інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Прокурор заперечував на задоволенні скарги посилаючись на те, що на теперішній час ОСОБА_5 має статус свідка у вказаному кримінальному провадженні, він добровільно надав зразки підпису та почерку, від дачі свідчень у якості свідка відмовився з підстав ст.63 КУ, тобто будь яких обмежень щодо нього не застосовувалось, тому він не є особою на яку розповсюджується дія ст.220 КПК України, про що слідчим було повідомлено представника адвоката ОСОБА_4 шляхом направлення на адресу представника відповідного листа.

Ознайомившись з матеріалами скарги, вислухавши думку прокурора та представника, приходжу до наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги, представник не погоджується з висновками судово-медичної експертизи проведеною експертами Харсківського ОБСМЕ в рамках даного кримінального провадження, вважаючи що вона була проведена з порушенням відповідного встановленого порядку, тобто, фактично ставить під сумнів можливість використання висновку експертизи як доказу, не погоджуючись з позицією з цього питання слідчого. Тобто заявник фактично оскаржує неправильність, і, відповідно, неповноту досудового слідства з вказаних підстав.

Проте, вирішення питання про правильність і повноту встановлення таких обставин на стадії досудового слідства знаходиться в виключній компетенції органа досудового слідства і процесуального керівника, які, після встановлення таких обставин, на цій підставі вирішують питання про повідомлення про підозру чи закриття провадження по справі.

Разом з тим, оцінка правильності і повноти встановлення досудовим слідством таких обставин належить до компетенції суду лише виключно при розгляді справи по суті, шляхом дослідження і оцінки в судовому засіданні доказів. Після чого суд вправі, виключно в передбаченому законом порядку, вирішити питання про однобічність і неправильність проведення досудового слідства.

Розгляд і вирішення цього питання слідчим суддею, тобто фактичне дослідження доказів по справі слідчим суддею, не передбачений КПК України і не може бути предметом розгляду слідчим суддею в під час проведення досудового слідства.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника. Слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, та, згідно до ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду повідомляється особа, яка подала клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час ОСОБА_5 має статус свідка, з його участю проведені певні слідчі дії. Проте органом досудового слідства не приймались процесуальні рішення, яким би будь-яким чином обмежували права вказаної особи. Сам факт проведення досудового слідства, в тому числі певних слідчих дій з участю певної особи з метою встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження, не може, сам по собі свідчити про обмеження прав чи законних інтересів вказаної особи. Тому на підставі вказаних заявником даних ОСОБА_5 не може бути визнаний особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, і яка має правовий статус, зазначений ст.220 КПК України.

Крім того вимоги, які зазначені в скарзі щодо зобов`язання слідчого провести відповідну експертизу не відповідають діючому КПК України, оскільки законом чітко встановлений порядок вирішення такого питання, тобто звернення слідчого з відповідним поданням до слідчого судді, який своєю ухвалою вирішує питання щодо залучення експерта.

На підставі викладеного, вважаю, що рішення відповідних посадових осіб щодо відмови в розгляді клопотання представника та не призначення повторної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0001486 не може бути визнане противоправним, тобто таким, що не відповідає вимогам діючого КПК України.

Зважаючи на встановлене, вважаю, що при вказаних обставинах скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора в рамках кримінального провадження № 0001486 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1