В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 30003077 від 15.07.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_5 , захисник адвокат: ОСОБА_6 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акту від 26 жовтня 2018 року, затвердженого прокурором 26 жовтня 2018 року, під час судового розслідування встановлено, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто амфетаміну, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин включених до таблиці 2 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, 15 липня 2018 року приблизно о 13 годин 25 хвилин ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», неподалік буд. № 14 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Біла Церква Київської області, в траві незаконно придбав знайшов прозорий поліетиленовий пакетик із пазовою застібкою, вмістом якого була порошкоподібна речовина білого кольору та усвідомлюючи, що в ньому знаходиться психотропна речовина, так як в минулому він мав досвід вживання психотропних речовин, ОСОБА_3 поклав вказаний поліетиленовий пакет в належну йому матерчату сумку чорного кольору, яка була одягнена на ньому через плече та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, о 13 год. 30 хв. по вул. Театральній, 9 в м. Біла Церква Київської області, працівниками поліції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів чи речовин, затримано ОСОБА_3 та в подальшому, в ході його особистого обшуку в присутності понятих, у внутрішній кишені матерчатої сумки, яка була одягнена на ньому, виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, у якому знаходилась частково збита у грудки порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,490 грам, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», маса якого у речовині становить 0,245 г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав за вищевказаних обставинах та незаконно зберігав при собі, для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 309 ч. 1 КК України, за ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

26.10.2018 року під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 309 КК України.

Підозрюваний повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за ознаками: незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч.7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання, вчинення злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено Запобіжний захід не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду від 26.10.2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.10.2018 року покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ по справі, а саме прозорий поліетиленовий пакет із застібкою зверху, з психотропною речовиною обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,245г. у спеціальному пакеті № 1312209, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі ст. ст. 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі: 1144,00 (одна тисяча сто сорок чотири гривні) (УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва; номер рахунку 0011; МФО 820019; ; найменування установи банку: ГУ ДКСУ у місті Києві; призначення платежу: за експертизу № 11-2/4022 від 16.10.2018 року).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1