Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0001089 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_6 звільнено з випробуванням із іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) гривень 22 копійки майнової шкоди та 10 000 (десять тисяч) моральної шкоди.

Цивільний позов Рівненської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Рівненської міської ради для зарахування на рахунок місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 6259 (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 06 копійок.

За вироком суду, 05 липня 2017 року близько 18 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи на земельній ділянці навпроти господарства ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту, в ході словесної суперечки, що виникла на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно наніс їй один удар кулаком правої руки по голові зліва. Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 важає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_11 про те, що вона бачила в руках ОСОБА_10 вила, які у нього вирвав ОСОБА_6 , що стверджує про наявність загрози для життя і здоров`я обвинуваченого.

Також, судом не враховано, що не ОСОБА_6 прийшов на город до Кравчуків з монтировкою, а вони прибігли до нього з вилами та палицею в руках.

Крім того, як пояснили ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в момент, коли почули роботу двигуна трактора, вони перебували на території домогосподарства, яке, з їх слів знаходиться на відстані біля 50 м від місця конфлікту, а не працювали на городі, як зазначив суд.

Просить вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 16.11.2018 року скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_8 за наведених у вироку обставин, підтверджується сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказів, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.

Покликання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, побудованих на недостовірних, з його погляду, доказах, а також доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, спростовуються зібраними у справі доказами, і не заслуговують на увагу.

Під час судового слідства в суді першої інстанції сам ОСОБА_6 визнав факт наявності між ним і потерпілою тривалих неприязних відносин на ґрунті неодноразових конфліктів, та суперечки, що виникла з приводу поля, яке він кропить хімічними речовинами.

З технічного носія інформації перебігу судового розгляду провадження вбачається, де потерпіла ОСОБА_8 показала, що 05 липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 почав кропити хімічними речовинами поле, яке він обробляє і на неодноразові зауваження її та її чоловіка, а також інших мешканців, про те, щоб припинити кропити, бо неможливо дихати та жити поряд, не реагував. Після декількох зауважень, в ході сварки, обвинувачений вдарив її своєю долонею руки по щоці, а відразу після цього кулаком руки по голові.

Покази потерпілої узгоджуються з показами свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що обвинувачений підійшовши до нього та ОСОБА_8 , спочатку вдарив останню своєю долонею руки по щоці, а відразу після цього кулаком руки по голові, після чого потерпіла впала на землю.

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_8 та ОСОБА_10 показали, як і за яких обставин ОСОБА_6 нанесено потерпілій тілесне ушкодження (т.1 а.к.п.15-21, 26-28), що узгоджується і з висновком судово-медичної експертизи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 714 від 26 липня 2017 року (т.1 а.к.п.51-53), у потерпілої ОСОБА_8 відмічені тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної дуги зліва зі зміщенням з наявністю забою м`яких тканин лівої щоки та пара орбітальної гематоми зліва, які могли виникнути не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету, яким могла бути рука, нога чи інші тупі предмети, і відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Факт наявності у потерпілої ОСОБА_8 тілесного ушкодження та механізм його заподіяння ОСОБА_6 узгоджується з показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , свої покази останній підтвердив і на додатковому допиті, що обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілій один удар кулаком правої руки по голові зліва.

Твердження захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що вказані свідки нанесення удару ОСОБА_8 викладають по-різному, не заслуговують на увагу, оскільки показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є чіткими і послідовними, як при досудовому розслідуванні даного кримінального провадження, так і при його розгляді в суді першої інстанції.

Враховуючи, що зазначені вище докази були отримані відповідно до положень кримінально-процесуального законодавства України, узгоджуються між собою і не суперечать один одному, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги досліджені докази, підстав для визнання яких неналежними чи недопустимими не вбачається, і вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто доказів і про те, що відносно ОСОБА_8 ОСОБА_13 ніяких дій не вчиняв, то твердження захисника ОСОБА_7 про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, є безпідставними.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, віднесеного законом до злочинів невеликої тяжкості, особу ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене ч.1 ст.125 КК України, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді:__________________С.В.Гладкий _________________М.Д.Шпинта