Єдиний унікальний номер справи 185/8829/18
Провадження № 1-кп/185/237/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002022 від 04 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04 червня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

16 серпня 2018 року у приміщенні Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: вул. Дніпровська, 59 м. Павлограда Дніпропетровської області, ОСОБА_3 став на облік та був ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт терміном 100 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

16 серпня 2018 року засудженому ОСОБА_3 було видано направлення на відпрацювання громадських робіт до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно якого останній повинен був приступити до виконання покарання з 17 серпня 2018 року.

ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на ухилення від виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи, що за невиконання покарання, призначеного вироком суду, йому загрожує кримінальна відповідальність, з 16 серпня 2018 року по 28 серпня 2018 року до КП «Затише місто» м. Павлограда не з`явився, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилявся від відбування громадських робіт.

28 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_3 з`явився до КП «Затишне місто», склав графік виходу на громадські роботи та відпрацював по 4 години громадських робіт 30 та 31 серпня 2018 року.

31 серпня 2018 року за допущене порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_3 було винесено письмове попередження та повідомлено, що стосовно нього будуть направлені матеріали до прокуратури для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

03 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_3 з`явився до КП «Затишне місто», склав графік виходу на громадські роботи та відпрацював 4 години громадських робіт. Після того, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу у формі бездіяльності, направлений на ухилення від виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи, що за невиконання покарання, призначеного вироком суду, йому загрожує кримінальна відповідальність з 04 вересня 2018 року по 11 жовтня 2018 року до КП «Затишне місто» м. Павлограда не з`явився, громадські роботи не відпрацював, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилявся від відбування громадських робіт.

25 вересня 2018 року за допущене порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_3 було винесено письмове попередження та повідомлено, що стосовно нього будуть направлені матеріали до прокуратури для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Станом на 11 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_3 відпрацював 12 годин призначеного йому покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт, за вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи в КП «Затишне місто» м. Павлограда, виправдувальних документів не надав, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, до якого було засуджено за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому пояснив, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року він засуджений до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Йому було видано направлення на відпрацювання громадських робіт до КП «Затишне місто», відповідно до якого він повинен приступити до відпрацювання з 17 серпня 2018 року, однак він не з`явився. 28 серпня 2018 року він з`явився до КП «Затишне місто» та склав графік виходу на громадські роботи, після чого 30 та 31 серпня 2018 року відпрацював по 4 години. 03 вересня 2018 року він з`явився до КП «Затишне місто» та склав графік виходу на громадські роботи та відпрацював 4 години громадських робіт. Після цього він не з`являвся для відпрацювання громадських робіт. Він щиро розкаявся у скоєному, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення після винесення вироку Павлоградського міськрайонного суду від 04 червня 2018 року, суд вважає необхідним повністю приєднати не відбуту частину покарання за вищевказаним вироком суду.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд приймає до уваги табеля виходу на роботу від 03 вересня 2018 року та від 02 жовтня 2018 року КП «Затишне місто» про відпрацювання ОСОБА_3 12 годин громадських робіт.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді арешту із застосуванняс ст. 71 КК України.

На підставі ст.72 КК України слід перевести покарання з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, тобто 88:8=11 днів арешту.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року та призначити ОСОБА_3 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 1 (одного) місяця 11 днів арешту.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1