Справа № 523/5989/16-к
Провадження №1-кп/523/126/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002451 від 18.04.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зі слів до затримання працюючого неофіційно приймальником товару в супермаркеті «Біла» (по пр.Добровольського в м.Одесі), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.06.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17.04.2016 року, приблизно о 22:00 годині, підсудний ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №10 по вул.39-та Лінія в м.Одесі, діючи умисно і повторно, з метою таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, проник до приміщення розташованої на території домоволодіння літньої кухні, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_10 майно: металеву механічну м`ясорубку сірого кольору, вартістю 500 гривень, та два кухонні ножі з дерев`яною і пластмасовою ручками, що матеріальної цінності для потерпілої не становлять, заволодівши якими та поклавши їх до наявної при ньому сумки чорно-червоного кольору, наступні дії вказаного підсудного при спробі залишити місце злочину були викритті потерпілою, але незважаючи на це, усвідомлюючи відкритий характер своїх подальших дій та продовжуючи утримувати викрадене майно, зазначений підсудний, незважаючи на вимоги переслідуючих його осіб повернути викрадене, продовжив залишення ним місця злочину.

Підсудний ОСОБА_9 свою провину за висунутим обвинуваченням не визнав у повному обсязі та будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про те, що інкримінованого йому діяння він не вчиняв і майном потерпілої ОСОБА_10 не заволодівав, а в той вечір він вигулював свою собаку, раптом неподалік від будинку потерпілої був затриманий її сином та потерпілою, якими сумка з нібито викраденим майном була покладена біля нього.

До прибуття наряду поліції, викликаного потерпілою ОСОБА_10 , остання під час спілкування з ним, намагалася отримати від нього гроші в сумі 2000 доларів США за неповідомлення до поліції про викрадення її майна.

Показання допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , він пояснює оговором та зв`язками останнього в правоохоронних органах, як колишнього співробітника, а вказана потерпіла завжди, ще з дитинства, ставилась до нього погано та намагалася заволодіти його та матері будинком. Надана ж для огляду в судовому засіданні в якості речового доказу сумка, йому не належить, а на виявлених в цій сумці м`ясорубки та ножах його відбитків рук не виявлено та дослідження з цього приводу під час досудового розслідування не призначалось.

Крім того, після його затримання й доставки до Суворовського ВП в м.Одесі, до нього з боку працівників поліції застосовувалось фізичне насильство з метою його примусу визнати свою вину, сліди якого були зафіксовані у висновку проведеної під час досудового розслідування судово-медичної експертизи, що стало предметом досудового розслідування іншого кримінального провадження, відкритого за його скаргами до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Вважає, що його вина не доведена та просить суд його виправдати.

Незважаючи на повне невизнання підсудним ОСОБА_9 своєї провини у вчинені вищеописаних діянь, винність останнього у скоєнні злочину за встановленими в судовому засіданні обставинами повністю доведена та об`єктивно підтверджується наступними дослідженими й перевіреними під час судового провадження доказами:

показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила суду про обставини виявлення нею у вечірній час доби, приблизно о 22:00 годині, в квітні місяці 2016 року, через вікно будинку за місцем її проживання силуету невідомої особи, яка залишала приміщення літньої кухні її домоволодіння та була одягнена у чорну куртку з помаранчевими смугами, побачивши яку, вона закричала чоловіку та сину про те, що їх обкрадають, а невідома особа побігла через двір та перестрибнула через паркан. На її крики, чоловік ОСОБА_12 та син ОСОБА_13 вибігли з будинку й почали переслідувати зазначену особу,

яку наздогнав її син разом з сусідом біля церкви, неподалік від її будинку, куди через деякий час вона підійшла та побачила, що затриманий є їх сусідом ОСОБА_9 , який сидів на землі та між його ніг знаходилась сумка чорного кольору, в якій вона бачила належну їй м`ясорубку та два ножі, а біля нього стояли її син та сусід, щоб той не збіг. Після виклику поліції, на місце затримання прибув наряд поліції та ОСОБА_9 разом із сумкою з викраденим майном доставили до відділу поліції. Підсудного ОСОБА_9 вона знає як сусіда з підліткового віку та який, як вона вважає, спілкувався з поганою компанією. На своїх показах наполягає та просить призначити підсудному покарання у виді позбавлення волі;

показаннями свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини, які мали місце у вечірній час доби в квітні місяці 2016 року, коли він почувши крики сусідів про вчинену в них крадіжку та побачивши силует чоловіка, який біг в бік церкви, він побіг за ним та разом із сином сусідки ОСОБА_13 наздогнав підсудного ОСОБА_9 , який спотикнувшись, впав на землю. Підбігши до підсудного, він побачив, що той був в куртці та в руках була сумка, в якій після приїзду поліції, яку викликали сусіди, він побачив у відкритій працівниками поліції сумці м`ясорубку та ножі. Вказує на те, що відстань між ним та бігучим силуетом була в межах 10-15 метрів і він того з поля зору не випускав. На своїх показах наполягає;

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про обставини, за якими він за повідомленням дружини потерпілої ОСОБА_10 щодо вчинення в них крадіжки, разом з останньою та сином ОСОБА_13 побігли за чоловіком підсудним ОСОБА_9 , якого він вперше побачив в них на подвір`ї, у якого була якась сумка. Під час переслідування, вони кричали підсудному зупинитися, але той ігнорував їх вимоги та невдовзі його наздогнали син разом із сусідом біля церкви, де той упав. Роздивившись біля церкви підсудного ОСОБА_9 , він впевнений, що саме цю особу він бачив на своєму подвір`ї, коли той проходив біля вікна будинку. Після виклику та приїзду поліції, підсудного забрали до райвідділу;

показаннями свідка ОСОБА_13 , який будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини переслідування ним, за повідомленням його матері потерпілої ОСОБА_10 щодо вчинення у них крадіжки, підсудного ОСОБА_9 , якого він знає з підліткового віку, так як той проживає неподалік від їх будинку. Так, почувши крики матері про крадіжку, він, знаходячись в будинку, у вікно побачив чоловіка в темній куртці з червоними вставками, на плечі якого була темна сумка спортивного виду та який, вийшовши з приміщення літньої кухні, перетнув двір та переліз через паркан. Після цього, він відразу вибіг з будинку та побіг за цим чоловіком, не випускаючи його з поля зору та вимагаючи зупинитися, на що той не реагував, а він разом із сусідом невдовзі наздогнали убігаючого біля церкви, де той упав. Підбігши до того, він впізнав підсудного ОСОБА_9 , у якого між ніг була сумка, в якій після приїзду поліції, яку викликала його матір, він побачив їх м`ясорубку. На своїх показах наполягає.

Окрім викладеного, вина підсудного ОСОБА_9 у висунутому обвинуваченні також підтверджується наступними дослідженими й перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться у матеріалах судового провадження:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2016 року, в якому потерпіла ОСОБА_10 просить вжити заходів до невстановленої особи, яка у той же день, приблизно о 22:00 годині, таємно проникла до її будинку, звідки викрала належні їй речі;

протоколом огляду місця події від 17.04.2016 року, за яким об`єктом огляду була ділянка місцевості на відстані 10м від будинку 1 по вул.40 лінія в м.Одесі, де була виявлена спортивна сумка чорно-червоного кольору, в якій знаходилась ручна механічна м`ясорубка сірого кольору та два ножі з дерев`яною ручкою та пластиковою ручкою білого кольору, з яких м`ясорубка була вилучена та поміщена до експертного пакету №3103613 з підписами понятих, кухонні ножі були вилучені та поміщені до експертних пакетів №2258669 та №2258710, відповідно, а сумка до експертного пакету №3103614, з підписами понятих;

результатами огляду місця події будинку АДРЕСА_2 , де згідно з протоколом від 17.04.2016 року було оглянуто прибудову приміщення літньої кухні;

протоколом огляду речей від 18.04.2016 року та фото таблицею до нього, за якими об`єктами огляду були: спортивна сумка чорно-червоного кольору, м`ясорубка сірого кольору та два ножі, один з яких з дерев`яною ручкою, а інший з пластмасовою ручкою білого кольору;

квитанцією від 16.12.2015 року, за якою вартість м`ясорубки складає 500 гривень.

Повне невизнання підсудним ОСОБА_9 своєї провини у вчиненні злочину, його показання під час з`ясування обставин і перевірки їх доказами, а також доводи сторони захисту про недоведеність причетності підсудного до вчинення інкримінованого злочину, внаслідок відсутності об`єктивних доказів зворотного, - судом до уваги не приймаються та оцінюються критично, як обраний підсудним та стороною захисту засіб уникнення першого від кримінальної відповідальності.

Так, наведена позиція підсудного ОСОБА_9 , його показання та доводи з недопустимості протоколів огляду місць подій, у зв`язку з незрозумілості викладеного в них змісту, а також доводи захисту про недоведеність причетності підсудного до скоєння інкримінованого злочину, - не приймаються судом до уваги внаслідок їх об`єктивного спростування, як сукупністю вищенаведених досліджених доказів та показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка наполягала на причетності саме вказаного підсудного до заволодіння належним їй майном, що було поєднано з проникненням до приміщення її літньої кухні та з подальшим викриттям його дій, так і показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , іншими перевіреними судом письмовими матеріалами досудового розслідування, які узгоджуються між собою й об`єктивно доводять скоєння зазначеним підсудним інкримінованого діяння за встановленими в суді обставинами.

Разом із тим, судом не можуть бути прийнятими до уваги доводи підсудного ОСОБА_9 про недопустимість деяких протоколів слідчих дій та доводи захисника ОСОБА_8 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадженні протоколів з вилучення у її підзахисного викраденого майна (зокрема, протоколи затримання в порядку ст.208 КПК України та особистого обшуку), інших допущених в ході досудового розслідування порушень вимог КПК України, оскільки доводи першого суперечать приписам ст.ст.86-88 КПК України, за якими доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий в порушення порядку, встановленого цим Кодексом. Втім, досліджені судом протоколи слідчих дій в цілому оформлені відповідно до положень ст.ст.104, 237 КПК України, а доводи вказаного захисника спростовуються сукупністю інших досліджених судом доказів, що доводять обґрунтованість висунутого обвинувачення, а інші зазначені захисником порушення КПК України, допущені органом досудового розслідування, судом віднесено до несуттєвих.

Наряду з викладеним, слід зауважити на тому, що внаслідок очевидної недопустимості речових доказів у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з їх не відкриттям стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, ухвалою суду від 13.12.2017 року за клопотанням захисника ОСОБА_8 означені докази визнані недопустимими. Проте, визнана судом недопустимість речових доказів у цьому кримінальному провадженні не впливає на кінцеві висновки щодо доведеності провини підсудного за інкримінованим обвинуваченням.

При вирішенні питання про кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_9 за висунутим обвинуваченням, суд виходить з того, що сукупність усіх перевірених в судовому засіданні вищевикладених доказів та обставин скоєного підсудного, зокрема таємний характер початкових дій останнього з заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , що було поєднано з проникненням до приміщення її літньої кухні, наступне викриття його дій потерпілою при спробі залишити місце злочину, а також подальше утримання підсудним викраденого майна після його викриття та при переслідуванні, ігнорування ним вимог переслідуючих осіб про повернення викраденого, поза розумним сумнівом свідчать про наявність та зміст умислу зазначеного підсудного, направленого на таємне заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням до приміщення, яке під час його вчинення набуло відкритої форми, та у контексті його попереднього засудження за вироком від 24.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України, - вчинене повторно.

Аналогічні висновки викладені в п.п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», за якими розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій, а як грабіж належить кваліфікувати дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утриманням.

Крім того, згідно з ч.1 ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, а за п.1 примітки до ст.185 цього ж Кодексу, у статтях 185, 186, 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Внаслідок викладеного та оцінивши досліджені й перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку про їх достатність, належність і переважну допустимість, з огляду на що, беззаперечно встановлено, що підсудний ОСОБА_9 своїми умисними діями скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно, а відтак дії останнього вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.186 КК України.

Так, з огляду на ч.3 ст.186 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає, зокрема за скоєння відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням до приміщення, вчиненого повторно, що карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з наведеного, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і обставини скоєного ним та приймає до уваги, що вчинене підсудним відноситься до категорії тяжких злочинів, а також судом враховуються позиція потерпілої ОСОБА_10 з цього питання, повне невизнання підсудним своєї провини, що характеризує його особу та свідчить про відсутність у нього дієвого каяття, стан здоров`я та особу підсудного страждає на захворювання енурезом, на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та КУ «Міський психіатричний диспансер» не перебуває, офіційно непрацевлаштований та не одружений, має матір інваліда 2-ї групи та місце постійного проживання в м.Одесі, де характеризується позитивно, але раніше судимий за аналогічний корисливий злочин та інкримінований йому у цьому провадженні злочин мав місце в період строку випробування за вироком суду від 24.06.2015 року, що свідчить про існування стійкої позиції підсудного до скоєння протиправних діянь та обумовлює призначення покарання за сукупністю вироків.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_9 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_9 й недопущення вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, а відтак останньому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі й за сукупністю вироків, оскільки ураховуючи вимоги ст.71, ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України та приймаючи до уваги вчинення вказаним підсудним злочину в період строку випробування за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 24.06.2015 року, остаточне покарання зазначеному підсудному має бути більшим як від строку покарання, призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Аналогічних правових висновків дійшов Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами до неї.

Накладений у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді від 19.04.2016 року, арешт на майно - на спортивну сумку чорно-червоного кольору, металеву механічну м`ясорубку, два кухонні ножі, один з яких з дерев`яною, а інший з пластмасовою ручкою, - належить скасувати, за мінуванням подальшої потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.174, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, шляхом часткового складання призначеного за цим вироком покарання та не відбутого покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 24.06.2015 року, остаточне покарання засудженому ОСОБА_9 визначити за сукупністю вироків, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Згідно з ч.5 ст.72, ст.63 КК України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та з часу поміщення вказаного засудженого для відбуття покарання до ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області, зарахувавши йому в строк покарання час тримання під вартою в період з 18.04.2016 до 10.11.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

В порядку ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді від 19.04.2016 року, а саме на спортивну сумку чорно-червоного кольору, металеву механічну м`ясорубку, два кухонні ножі, один з яких з дерев`яною, а інший з пластмасовою ручкою, - скасувати.

Виконання вироку в частині взяття під варту засудженого ОСОБА_9 та його поміщення до ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області, після набрання вироком законної сили, покласти на Суворовський ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_9 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1