Дата документу 07.05.2019 Справа № 335/6134/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/6134/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/417/19 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Солом`янського районного суду м.Києва,

слідчого ОСОБА_9

розглянула 7 травня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 9 квітня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою на із повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України. В обґрунтування скарги вказує, що в провадженні СВ Вознеснівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебуває вищезазначене кримінальне провадження у якому 12.10.2018 року ОСОБА_10 слідчим за погодженням с процесуальним прокурором було складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України. Захисник вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим з підстав відсутності достатніх доказів для підозри ОСОБА_10 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, відсутності складу злочинів у діях останнього, а тому таке повідомлення про підозру підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , слідчий суддя прийшов до висновку про те, що повідомлення про підозру від 12.10.2018 року ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України відповідає вимогам ст.277 КПК України, так як складене слідчим за погодженням з процесуальним прокурором, містить зміст підозри, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , виклад обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Крім того, зі змісту скарги захисника вбачається, що останній вдається до аналізу доказів наявних в матеріалах кримінального провадження, однак в даному випадку слідчий суддя на даній стадії, не наділений повноваженнями дослідження доказів по суті та не може висловлюватися щодо їх фактичної належності, допустимості та достатності, для прийняття рішення про винуватість чи невинуватість особи в інкримінованому їх правопорушенні, оскільки ці питання підлягають дослідженню в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження під час судового розгляду обвинувального акта по суті.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та кримінального процесуального права України, тому підлягає скасуванню і повідомлення про підозру, і оскаржувана ухвала. Вказує про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Зазначає, що було порушено порядок пред`явлення підозри. Вважає, що висновок щодо обґрунтованості повідомлення про підозру є помилковим, оскільки це не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду в рамках першої інстанції. Адвокат вказує, що повідомлення про підозру від 12.10.2018 року було складено з порушенням вимог, закріплених ст. 277 КПК України, оскільки підпис прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні №0000114 міститься лише в документі, який не має назви та починається зі слів: «права підозрюваного», проте не міститься в тексті самого повідомлення про підозру від 12.10.2018 року. Апелянт також зазначає, що слідчий суддя не перевірив жодних відомостей щодо всіх обставин вручення повідомлення про підозру від 12.10.2018 року скаржнику, зокрема не було досліджено, яким чином та в який конкретний день зазначене повідомлення про підозру було складено та направлено скаржнику. Зазначає, що жодних доказів слідчим не було надано на підтвердження обґрунтованості підозри, та тверджень зазначених у повідомленні про підозру щодо вчиненням ОСОБА_11 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України. Звертає увагу суду, що двома ухвалами Запорізького апеляційного суду по цій справі № 335/6134/18 від 11.10.2018 року та від 20.11.2018 року вже було встановлено відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення. Адвокат висуває вимогу про скасування ухвали слідчого судді від 09.04.2019 року та постановлення нової ухвали, якою апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурори висловили заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, зокрема можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається із наданих матеріалів, слідчим відділом Вознеснівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України.
У вищезазначеному кримінальному провадженні 12.10.2018 року ОСОБА_10 слідчим за погодженням с процесуальним прокурором було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України.

Захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , звернувся зі скаргою до слідчого судді про скасування повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України.
9 квітня 2019 р. ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя було відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 на повідомлення слідчого у кримінальному провадженні №0000114 про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України.
Слідчий суддя в оскаржуваному рішенні послався на досліджені матеріали кримінального провадження та дослідив оскаржуване повідомлення про підозру відносно ОСОБА_10 за своєю формою, прийшовши до висновку що останнє відповідає вимогам ст. 277 КПК України.
Судова колегія, з урахуванням стадії досудового розслідування, яке ще триває не вбачає невідповідностей зазначених висновків наданим матеріалам кримінального провадження.
З цього приводу слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".
У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність оглянутих судовою колегією доказів у вигляді протоколів допитів свідків, інших письмових матеріалів обґрунтованість висунутої ОСОБА_10 підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Додатково колегія суддів, відповідаючи на доводи сторони захисту, зауважує, що повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Сам зміст повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_10 містить відомості, на підставі яких слідчий, за погодженням із прокурором, дійшли висновку про наявність підстав для здійснення даної процесуальної дії.

Доводи захисника щодо порушення порядку пред`явлення підозри апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Слідчий в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що він телефонував ОСОБА_10 , однак останній до Вознеснівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області так і не з`являвся, що не спростовано при апеляційному розгляді адвокатом ОСОБА_8 .

У зв`язку із тим, що вручити повідомлення про підозру 12.10.2018 року ОСОБА_10 не вдалося, слідчий, керуючись ч.1 ст.278 КПК України, направив ОСОБА_10 за місцем його проживання у м. Київ засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру у вчиненні зазначених злочинів, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також повістку про необхідність явки до слідчого, що підтверджується відповідною квитанцією.

Крім того, факт отримання зазначених процесуальних документів адвокатом не оспорюється, і також підтверджується і самим зверненням захисника зі скаргою на повідомлення про підозрудо слідчого судді.

Колегія суддів вважає, що письмове повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК України було скеровано з дотриманням вимог статей 135, 278 КПК України.

Відповідаючи на доводи захисника про не підписання підозри відповідними особами та доручення до підозри непередбачених законом документів, апеляційна інстанція зауважує на вимогах ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру і тому, звертаючись до змісту даного процесуального документу, судова колегія приходить до висновку про дотримання органом слідства означених вимог.

Так, оглянутий оригінал повідомлення ОСОБА_10 про підозру засвідчує його підписання як слідчим ОСОБА_9 , так і прокурором ОСОБА_12 , а додані до повідомлення про підозру документи відповідають п.7 ст. 277 КПК України і є складовою частиною повідомлення про підозру, а відомості розташовані у переліченому даною нормою порядку.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2019 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 залишенню без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.206-2, ч.3 ст.358 КК Українизалишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3