Провадження № 11-сс/4808/81/18
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2018 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140960 грн., -

за участю: прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Апелянт вважає, що розмір застави є завідомо непомірний для підозрюваного, виходячи з його майнового та сімейного стану, у якого на утриманні знаходиться бабця похилого віку та матір, тому обраний слідчим суддею розмір застави є надто великим. Крім того, на думку апелянта, ризики, що наведені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. Апелянт стверджує, що прокурором у судовому засіданні не доведено того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищувати речові докази та вчиняти інші правопорушення. Апелянт вважає, що слідчим суддею не прийнято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце мешкання та реєстрації. міцні соціальні зв`язки, родину, на утриманні має бабцю та мати, наміру скриватись від суду та слідства чи впливати на свідків, останній немає. Крім того, апелянт посилається на те, що підозрюваний раніше несудимий та не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 10.02.2019 року включно та визначено заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140960 гривень. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту клопотання старшого слідчого Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 вбачається, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості по яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2018 року за №0004444 (а.п. 2-4).

13.12.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.п. 56-57), а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

14.12.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру, зокрема про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України (а.п. 65-68).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляції захисника не ставиться питання про те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою.

Слідчий суддя належним чином обґрунтував свій висновок про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим в клопотанні наведено переконливі дані про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає встановленим наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_8 перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного вище злочину, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема й те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше несудимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання.

Колегія суддів приймає до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_8 має на утриманні мати та бабцю похилого віку, однак вважає, що вищевказані дані не свідчать про незаконність рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому відомості, що характеризують особу ОСОБА_8 , на які посилається захисник в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Зокрема, колегія суддів приймає до уваги як мотиви злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , так й те, що, останній, не працевлаштований і на даний час не встановлені матеріальні джерела його доходів, що надає додаткові підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з кримінальним правопорушенням у якому останній підозрюється, підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: 1) витягом з ЄРДР за №0004444 від 12.12.2018 року (а.п. 5-6); 2) протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.12.2018 року (а.п. 7); 3) протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_8 , від 13.12.2018 року (а.п. 8-9); 4) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.12.2018 року (а.п. 12-13); 5) протоколами огляду речей та предметів від 13.12.2018 року (а.п. 14-16; 26-40; 45-55); 6) протоколом огляду місяця події від 12.12.2018 року (а.п. 19-25; 41-44); 6) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 13.12.2018 року, згідно якого останній відмовився від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України (а.п. 58-59) тощо.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що вірогідність причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вмотивував свої висновки про неможливість застосування відносно останнього інших запобіжних заходів, зокрема й у виді домашнього арешту, на якому наголошував захисник в своїй апеляційній скарзі.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, при визначенні підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, слідчий суддя належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, та дійшов правильного висновку щодо розміру застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.

Вищевказаний розмір застави є обґрунтованим і визначений з дотриманням вимог міжнародного та національного законодавства, з врахуванням тяжкості та обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_8 , даних про його особу та наявності ризиків, передбачених у статті 177 КПК України та того, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегією суддів, не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2018 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5