Справа № 183/7401/18
№ 1-кп/183/684/19
В И Р О К
іменем України

20 березня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 06.09.2018 року за № 0001815, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого за утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

-05.09.1991 року за ст.ст. 17, ч. 2 ст. 141, 42 КК України Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська до 2 років позбавлення волі;

-03.11.1993 року за ч. 1 ст. 229-6 КК України Новомосковським міським судом Дніпропетровської області до 2 років виправних робіт з утриманням 20% доходів у доход держави;

-23.03.1994 року за ч. 3 ст. 142, ст. 43 КК України Новомосковським міським судом Дніпропетровської області до 9 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-14.02.2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-07.07.2008 року за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

-06.02.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 1 року позбавлення волі;

-25.09.2017 року направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0001109 від 09 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке на даний момент не розглянуто,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи найманим працівником ОСОБА_7 , з 01 вересня 2018 року виконував ремонтні роботи у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 .

Так, 03 вересня 2018 року приблизно о 07.30 годині ОСОБА_5 знаходився у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 вересня 2018 року приблизно о 07.30 годині, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у зальній кімнати домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, а саме: чайний сервіз на 12 предметів марки «S&T», вартістю 448 грн., що належить ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 448 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, у скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час судового розгляду, згідно яких він 03.09.2018 року приблизно о 07.30 годині таємно викрав у ОСОБА_7 належне їй майно, проникнувши таємно до приміщення будинку АДРЕСА_2 . У скоєному щиро розкаявся, готовий сплатити матеріальні збитки, завдані потерпілому;

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.09.2018 року за № 0001815, згідно якого 03.09.2018 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_7

(а.п. 26);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, ОСОБА_7 від 06.09.2018 року, в якому остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_8 , який 03.09.2018 року здійснив крадіжку її майна

(а.п. 27);

- протокол огляду місця події від 06.09.2018 року, згідно якого під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було обстежено обстановку місця скоєння кримінального правопорушення

(а.п. 28-30);

- протокол огляду речей від 18.09.2018 року, згідно якого було оглянуто викрадене у ОСОБА_7 майно

(а.п. 31-33);

- постанова від 19.09.2018 року про визнання та залучення до провадження в якості речового доказу чайного сервізу на 12 предметів марки «S&T» з логотипом марки «Versace», переданих на зберігання потерпілій ОСОБА_7

(а.п. 34);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2018 року за участі свідка ОСОБА_9 , під час проведення якого на фото № 3 остання впізнала чоловіка, у якого на початку вересня 2018 року вона придбала чайний сервіз на 12 персон, довідка, згідно якої на фото 3 розміщено фото ОСОБА_5

(а.п. 36-39);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 5994-18 від 15.11.2018 року, згідно якого станом на 03.09.2018 року ринкова вартість чайного сервізу на 12 предметів марки «S&T», придбаного у 2016 році, становить 448 грн.

(а.п. 41-45-51);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.11.2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_5 , під час проведення якого останній показав та розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 52-57).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеною ст. 67 КК України, вважає рецидив злочину. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеної ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді: арешту, обмеження та позбавлення волі на строк до 5 років.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченому ОСОБА_5 можливо застосувати ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 286 грн. (а.п. 40).

Речовий доказ у вигляді чайного сервізу на 12 предметів марки «S&T» з логотипом марки «Versace», переданого на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити потерпілій (а.п. 34).

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1