Справа №211/399/18
Провадження № 1-кп/211/145/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002234 від 13.12.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Георгієвськ Ставропольського краю Російської Федерації, який не працює, з не повною середньою освітою, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

12.12.2017 року приблизно о 22-20 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул.Транспортна», розташованої поблизу магазину «Продукти», по вул. Планова, 2 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно образливо висловився на адресу ОСОБА_3 , внаслідок чого між зазначеними особами відбулася сварка.

Під час сварки у ОСОБА_3 склалася гостра неприязнь до ОСОБА_9 та раптово виник умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул.Транспортна» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, приблизно о 22-40 год. 12.12.2017, умисно, зі значною силою завдав ОСОБА_9 , який стояв перед ним, одного удару правим ліктем в область голови, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

В результаті отриманого удару ліктем в голову, потерпілий ОСОБА_9 не устоявши на ногах, впав спиною на асфальтовий майданчик, вдарившись під час падіння потиличною ділянкою голови об тверду асфальтовану поверхню майданчика.

Відразу ж після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, не переслідуючи за мету заподіяти ОСОБА_9 смерть, проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_9 , який продовжував лежати спиною на асфальтовому майданчику, не менше двох ударів взутими ногами в ділянку голови та обличчя, внаслідок чого останній втратив свідомість.

Не зважаючи на втрату потерпілим свідомості, ОСОБА_3 підступив до ОСОБА_9 зі сторони голови та діючи з метою доведення до кінця свого злочинного умислу спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, з прискоренням ваги свого тіла обома взутими ногами, умисно стрибнув на обличчя потерпілому ОСОБА_9 , не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

Після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії, уклав непритомного потерпілого ОСОБА_9 на встановлену в зупинці громадського транспорту «вул. Транспортна» лавочку та приблизно о 22-50 годин 12.12.2017 року з місця вчинення злочину пішов, а потерпілого ОСОБА_9 бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні.

Висновком проведеної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 № 40/1 від 23.01.2018 року, у останнього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: перелому решітчастої кістки, забою головного мозку 3 ст., субдуральної гематоми в проекції лобної долі праворуч, геморагічного контузійного вогнища в проекції лівої лобної долі, субарахноідально-базального крововиливу, двобічного суборбітального уламкового перелому верхньої щелепи, перелому кісток носа, перелому щилоподібних відростків, уламкового перелому виличних дуг, перелому нижньої щелепи ліворуч між 2 і 3 зубами, перелому нижньої щелепи в проекції суглобового відростка з обох сторін, численних злитих синців тім`яної області голови, обличчя, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Після проходження тривалого курсу стаціонарного лікування, потерпілий ОСОБА_9 повернувся за місцем свого проживання приміщення квартири АДРЕСА_2 , де ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок спричинених йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень помер.

Висновком проведеної судово-медичної експертизи трупу № 360 від 01.06.2018 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які входять до комплексу «закрита черепно-мозкова травма»: крововиливи переривчатого характеру в м`яких тканинах голови лівої лобно-тім`яно-скроневої області з переходом на лобну область праворуч, консолідовані переломи лівої очниці та лівої виличної дуги, внутрішньомозкова гематома праворуч по геморагічному типу з формуванням гліального рубця, дифузні субарахноїдальні крововиливи з численними макрофагами та брунатними брилками. Всі виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження в області голови, які входять до комплексу «закрита черепно-мозкова травма», прижиттєві, утворилися задовго до настання його смерті, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_9 , що настала в результаті протиправних дій ОСОБА_3 , які мали місце 12.12.2017 року, від наслідків закритої черепно-мозкової травми з крововиливами у м`які тканини голови, переломами кісток обличчя, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, травматичною внутрішньо мозковою гематомою, та ускладнилася в своєму перебігу розвитком набряку головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив усі обставини, що викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 12.12.2017 року приблизно о 23.00 годині він з хлопцями відпочивали біля магазину, на трьох випили бутилку горілку 0,5 л. Коли йому зателефонувала цивільна дружини, він відійшов до зупинки громадського траспорту, щоб із нею поспілкуватись. В цей час до нього на лавочку підсів ОСОБА_10 і почав заважати, встрявав у розмову. Через це він посварився по телефону із дружиною. Будучи ображеним на таку поведінку ОСОБА_10 , він почав із ним сваритися, виражався нецензурною лайкою. Коли ОСОБА_10 сховав свої руки в куртку, він це розцінив як загрозу для свого життя та наніс йому удар ліктем в обличчя, від чого ОСОБА_10 впав на спину. Після того, він виштовхнув ОСОБА_10 за «шкиборки» з зупинки на дорогу та наніс десь 4-5 ударів правою ногою по голові та раза два «прихлопнув» ногою по голові, наносячи удари зверху-вниз. Потім із приятелем вони віднесли потерпілого, який був без свідомості, на зупинку, поклали на лавочку, а самі сіли коло нього. На запитання прокурора пояснив, що швидку допомогу він не викликав, засоби впливу відносно нього не здійснювалися, він розповів все, як було.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 це її рідний брат. Їй зателефонували 13.12.2017 року та почали розпитувати про ОСОБА_11 , так як його не було вдома. Коли приїхала до лікарні №2, в палаті впізнала брата, хоча це було досить важко, оскільки він був побитий. 26.12.2017 року його виписали по місцю проживання та 20.02.2018 року він помер. Вона займалася його похованням. Обвинувачений ОСОБА_3 не намагався відшкодувати їй збитки. Просить призначити покарання на розсуд суду. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Окрім показань обвинуваченого, згідно яких він визнає вину повністю, показань потерпілої, його вина підтверджується письмовими доказами по кримінальному провадженню, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.12.2017 року, згідно якого 12.12.2017 року ОСОБА_3 , знаходячись на ділянці місцевості поблизу зупинки громадського транспорту "вул. Транспортна" в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу скоїв побиття ОСОБА_9 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому основи черепу та перелому кісток лицевого скелету, кома II-го ступеню, якого госпіталізовано до нейрохірургічного відділення КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня 2" ДОР"; ( Т. 1, а.с.2)
- протоколом огляду місця події від 13.12.2017 року разом з фототаблицею, згідно якого в присутності понятих, оглянута територія зупинки громадського транспорту, під час огляду виявлені плями РБК, чоловіча трикотажна шапка, недопалки цигарок; (Т. 1, а.с. 9-19)

- протоколом огляду мобільного телефону марки "Nokia" чорного кольору з сім-картою мобільного оператора "Київстар" добровільно виданого ОСОБА_3 від 13.12.2017 року; ( Т. 1, а.с. 32-33)

- висновком експерта № 2123 від 14.12.2017 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження: садно в області лівої брові і синець верхнього лівого ока. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким міг бути, як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого або інший предмет з такими ж властивостями. Тілесні ушкодження могли виникнути при одноразовій дії травмуючого предмета. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Час виникнення ушкоджень (садно з підсохлою скоринкою на рівні шкіри, синець з чіткими контурами) може відповідати 12.12.2017 року. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень, при падінні з височини власного зросту в заднє-передньому напрямку з послідуючим ударом об виступаючий тупий предмет; (Т. 1, а.с. 46-47)

- висновком експерта № 12 від 03.01.2018 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; (Т.1. а.с. 95-96)

- висновком експерта № 13 від 04.01.2018 року, згідно якого кров ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; (Т. 1, а.с. 107-108)

- висновком експерта № 15 від 18.01.2018 року, згідно якого на штанях (об. №№1-8), кросівках (об. №№ 9-13), представлених для дослідження встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в об. №№ 1,2,4,5,7,8,10,13 виявлені антиген В та ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВ0, в об. №№3,6,9,11,12 виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВ0. Виявлені властивості можуть належати особі (особам) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_9 , оскільки його кров належить саме до вказаної групи. Оскільки антиген А, який є основним групоспецифічним антигеном для крові підозрюваного ОСОБА_3 , не виявлений, данних про присутність крові останнього не отримано; (Т.1, а.с 112-118)

- висновком експерта № 40/1 від 23.01.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 малися закрита черепно-мозкова травма: перелом решітчастої кістки, забій головного мозку 3 ст., субдуральна гематома в проекції лобної долі праворуч, гемарагічне контузійне вогнище в проекції лівої лобної долі, субарахноїдально-базальний крововилив, двобічний суборбітальний уламковий перелом верхньої шелепи, перелом кісток носа, перелом шилоподібних відростків, уламковий перелом виличних дуг, перелом нижньої щелепи ліворуч між 2 і 3 зубами, перелом нижньої щелепи в проекції суглобового відростка з обох сторін, численні злиті синці тім`яної області голови, обличчя. Тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути як озброєна, так і неозброєна рука, взута нога, або інший предмет з такими ж властивостями. При хімічному аналізі крові на наявність алкоголя в момент надходження до стаціонару за № 5139 від 13.12.2017 року виявлено 2,06 ‰, що може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Дослідження на наявність наркотичних засобів потерпілого в медичній документації відсутні. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Давність медичних ушкоджень (дані медичних документів) може відповідати 12.12.2017 року. Тілесні ушкодження у потерпілого малися в області голови та обличчя. Виникнення всіх тілесних ушкоджень у потерпілого при одноразовому падінні з височини власного зросту виключається; (Т. 1 а.с. 146-149)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 за участю понятих та спеціаліста розказала та показала механізм спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; (Т. 1, а.с.152-155)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 за участю понятих та спеціаліста розказав та показав механізм спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; (Т. 1, а.с.156-158)

- висновком експерта № 122 від 26.01.2018 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 могли виникнути при механізмі, вказаному свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту; (Т. 1, а.с. 164-165)

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; (Т. 2 а.с. 35);

- висновком експерта № 360 від 22.03.2018 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , були виявлені ушкодження, які входять до комплексу "закрита черепно-мозкова травма": крововиливи переривчатого характеру в м`яких тканинах голови лівої лобно-тім`яно-скроневої області з переходом на лобну область праворуч, консолідовані переломи лівої очниці та лівої виличної дуги, внутрішньо мозкова гематома праворуч по геморагічному типу з формуванням гліального рубця, дифузні субарахноїдальні крововиливи з численними макрофагами та брунатними брилками. Весь комплекс тілесних ушкоджень в області голови прижиттєвий, виник задового до настання його смерті внаслідок дії твердого тупого предмету (предметів), що підтверджується характером ушкоджень, вираженими ознаками консолідації виявлених переломів, а також результатами судово-гістологічного дослідження; (Т. 2 а.с. 46-49);

- висновком експерта № 360 від 01.06.2018 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від наслідків закритої черепно-мозкової травми з крововиливами у м`які тканини голови, переломами кісток обличчя, крововиливами під м`які мозкові облонки головного мозку, травматичною внутрішньомозковою гематомою, та ускладнилася в своєму перебігу розвитком набряку головного мозку, що підтвержується результатами судово-медичної експертизи трупа та даними судово-гістологічного досліження. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , були виявлені ушкоження, які входять до комплексу "закрита черепно-мозкова травма": крововиливи переривчатого характеру в м`яких тканинах голови лівої лобно-тім`яно-скроневої області з переходом на лобну область праворуч, консоліовані переломи лівої очниці та лівої виличної дуги, внутрішньомозкова гематома праворуч по геморагічному типу з формуванням гліального рубця, дифузні субарахноїдальні кровивиливи з численними макрофагами та брунатними брилками. Однотипні морфологічні ознаки крововиливів в м`яких тканинах в області кісткової тканини минулих переломів, однотипий характер клітинної реакції в осередках ушкоджень свідчать про те, що всі виявлені ушкоження заподіяні задовго до настання смерті (в строк, який може вимірюватись декількома місяцями), з врахуванням обставин справи, виписок стаціонарного хворого, матеріалів висновку експерта № 40/1 від 09.01.2018 року. не виключно в строк 12.12.2017. Весь комплекс тілесних ушкожень в область голови прижиттєвий, виник задовго до настання смерті внаслідок ударної неодноразової дії твердого тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути озброєна, так і не озброєна рука, взута нога, або інший предмет з іншими властивостями, що підтверджується характером ушкоджень, вираженими ознаками консолідації виявлених переломів, а також результатами судово-гістологічного досліження. Всі виявлені тілесні ушкоження в область голови перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Весь комплекс тілесних ушкожень в області голови прижиттєвий, виник задовго до настання його смерті внаслідок дії тверого тупого премету (предметів), що підтверджується характером ушкоджень, вираженими ознаками консолідації виявлених переломів, а також результатами судово-гістологічного дослідження. Враховуючи відсутність грубих порушень анатомічної цілісності головного мозку, характер виявлених ушкоджень, можна припустити, що в процесі заподіяння ушкоджень потерпілий міг зберігати можливість здійснення самостійних активних дій, інтервал часу через який така можливість зникла, експертним шляхом визначити неможливо. Всі виявлені тілесні ушкодження в області голови, які входять до комплексу закрита черпно-мозкова травма, зазвичай стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкожень за критерієм небезпеки для життя. Виникнення всіх тілесних ушкожень у потерпілого при одноразовому падінні з височини власного зросту виключається. (Т. 2 а.с.82-85)

Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що його винуватість у інкримінованому злочині повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, з огляду на фактичні обставини справи, вбачається, що конфлікт між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_9 розпочався через неналежну, на думку обвинуваченого, поведінку потерпілого. Одразу після вербального конфлікту, згідно отриманих показань як обвинуваченого, так і даних слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачений зі значною силою завдав ОСОБА_9 , який стояв перед ним, одного удару правим ліктем в область голови, внаслідок чого останній впав спиною на асфальтовий майданчик, вдарившись під час падіння потиличною ділянкою голови об тверду асфальтовану поверхню майданчика. Після цього ОСОБА_3 зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_9 , який продовжував лежати спиною на асфальтовому майданчику, не менше двох ударів правою ногою в ділянку голови та обличчя, внаслідок чого останній втратив свідомість. Не зважаючи на втрату потерпілим свідомості, ОСОБА_3 підступив до ОСОБА_9 зі сторони голови та з прискоренням ваги свого тіла ногами стрибнув на обличчя потерпілому ОСОБА_9 , не переслідуючи за мету спричинити йому смерть. При цьому, враховуючи показання самого обвинуваченого, який зазначив, що по факту ОСОБА_14 на нього не нападав, тілесних ушкоджень йому не спричиняв, суд не вбачає реальної загрози з боку потерпілого для обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається (чи захищає), невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання та вважає, що обставини даної справи не давали підстав для висновку про наявність суспільно небезпечного посягання, яке б виправдало заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 листопада 2014 року у справі № 5 -31кс14.
З досліджених судом доказів є очевидним, що дійсно у обвинуваченого та потерпілого виникла та існувала конфліктна ситуація, в ході якої обвинувачений, об`єктивно не перебуваючи у стані необхідної оборони умисно, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисного, тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується добре, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, перебував під наглядом у лікаря-психіатра з 1993 року з приводу патохарактерологічного розвитку особистості, у 2001 році знятий з-під нагляду у зв`язку з одужанням, в подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з липня 1998 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, знятий з-під нагляду в лютому 2002 року через судимість.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №2833 від 13.12.2017 р. (Т.1, а.с.54)
Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі і для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, висновки досудової доповіді, позиції потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 121 КК України та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки не встановлена наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступіть тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину. Крім того, таке покарання узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною в тому числі в рішенні «Ізмайлов проти Росії», де ЄСПЛ вказав на не, що втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистого надмірного тягаря для особи.

На стадії судового розгляду ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2018 року обвинуваченому ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, дію якого суд продовжив та вважає за необхідне не змінювати до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою продовжити, строк покарання рахувати з 07.12.2018 року.

Речові докази: мобільний телефон "Нокіа", що повернутий ОСОБА_3 вважати переданим за належністю; два змиви з РБК на марлевих тампонах, контрольний зразок марлевого тампону, контрольний змив з поверхні бетонного покриття, три недопалки з цигарок марки "Стронг", "Поркер", шапку, джинсові штани темно-синього кольору зі слідами РБК, кросівки синього кольору зі слідами РБК, зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_9 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1