УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши у залі суду у м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002108 від 23.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження 0002108 від 23.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, та прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з того, що строк дії ухвали слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 06.12.2018 року, та, оскільки підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого заперечував, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог чинного Кримінально-процесуального кодексу України, порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, відсутні.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає. Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Таким чином, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, та достатньо підстав для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання проведені наступні дії: з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду у кримінальному провадження відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачено, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність переховуватися від суду, дає підстави вважати, що зміна відносно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який є неможливою та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, забезпечує можливість перешкодити інтересам правосуддя, та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження. Підстави для зміни запобіжного заходу судом не встановлено.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно нього запобіжного заходу на 60 днів, строком до 18.01.2019 року.

Керуючись ст.ст. 178, 179, 194, 217, 314-316, 334 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0002108 від 23.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 29.11.2018 року о 13-30 годині в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-б.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, строком до 18.01.2019 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1