Провадження № 1-кп/127/823/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 11 червня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002314 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 15.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. 14.03.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області на підставі ч. 2 ст. 78 КК України звільнення від відбування покарання скасовано та направлено ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 років обмеження волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 10.06.2018 року, близько 23.00 години, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла між ним та його батьком ОСОБА_6 , умисно спричинив останньому тілесні ушкодження.
Так, перебуваючи в приміщенні кімнати вищевказаної квартири ОСОБА_5 , в ході сварки, реалізовуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та маючи намір заподіяти шкоду здоров`ю потерпілому, усвідомлюючи, що в кімнаті перебувають співмешканка ОСОБА_5 ОСОБА_7 та її малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс декілька ударів кулаками обох рук в область голови та удар в область правого передпліччя ОСОБА_6 .
Після чого, потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись зупинити побиття, обхопив ОСОБА_5 навколо тулуба обома руками та попросив заспокоїтись, на що останній пообіцяв більше не наносити удари потерпілому.
Однак, щойно ОСОБА_6 опустив руки та втратив пильність, цим скористався ОСОБА_5 та схопив правою рукою скляну рамку для фотографій, що стояла поряд на полиці та ударив нею ОСОБА_6 в область лівої частини лобної ділянки голови.
Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: поверхнева забійна рана, синці та садна на голові, синець та садно на правому передпліччі, які згідно висновку експерта № 779 від 26.06.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння. А саме, в ході сімейної сварки з батьком ОСОБА_6 , він наніс останньому тілесні ушкодження, які зазначенні в обвинувальному акті. Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що жалкує про вчинене та пообіцяв, що в майбутньому такого більше не повториться.
Обвинувачений ОСОБА_5 додатково суду повідомив, що на даний час він відбуває покарання у «Крижопільському виправному центрі (№113)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року у виді 3 років обмеження волі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте надіслав суду заяву в якій просив суд провести розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, № 20/3033 від 22.06.2018 року, на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває; згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 22.06.2018 року на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 15.06.2018 року обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. 14.03.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області на підставі ч. 2 ст. 78 КК України звільнення від відбування покарання скасовано та направлено ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 років обмеження волі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив умисний корисливий злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, на даний час відбуває покарання у виді 3 років обмеження волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає, рецидив злочину та вчинення злочину у присутності малолітньої дитини.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Крім того, суд враховує, що покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року у виді 3 років обмеження волі ОСОБА_5 не відбуте повністю, що є підставою для застосування ст. 71 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Керуючись ст.ст. 65-67, 72, 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят ) гривень.
На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України призначене покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень та невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року у виді 3 років обмеження волі, виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: