ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 28.02.2019 року в кримінальному провадженні №0001441,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 28.02.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр.України, раніше судимого: 09.03.2000 року вироком Садрірського районного суду м.Чернівців за ст.140 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 26.07.2001 року вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області за ст.140 ч.3, 141 ч.1, 140 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі; 28.11.2005 року вироком Садгірського районного суду м.Чернівців за ст.289 ч.2, 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі; 22.01.2009 року вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області за ст.289 ч.2, 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі; 18.06.2009 року вироком Садгірського районного суду м.Чернівців за ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України на 6 років позбавлення волі; 10.10.2016 року вироком Садгірського районного суду м.Чернівців за ст.186 ч.2 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків часткого приєднано не відбуте покарання за вироком Садгірського районного суду м.Чернівців від

ЄУНСС 725/284/19 провадження №11кп/822/192/19 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
10.10.2016 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироку законної сили залишено у виді тримання під вартою, початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 20 грудня 2018 року.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 10 листопада 2018 року, приблизно о 19 год.15 хв. ОСОБА_6 , переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, перебуваючи біля нічного магазину «Гастроном», що розташований по вул.Гагаріна 66 в м.Чернівці, шляхом ривка, відкрито заволодів рюкзаком, який належить потерпілій ОСОБА_9 , в якому знаходились мобільний телефон марки «Huawei P smart+ імей 1: « НОМЕР_1 » та імей 2: « НОМЕР_2 » вартістю 9000 грн. з сім картою ПрАТ «ВФ України НОМЕР_3 », грошові кошти в сумі 800 грн., особисті документи, які для потерпілої ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють, після чого з місця вчинення злочину втік, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 9800 грн.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

На обгрунтування своїх вимог вказував, що він ніякого злочину не вчиняв. Зазначав, що 10 листопада 2018 року о 19 год. він знаходився на зупинці біля магазину «Гастроном» по вул.Гагаріна. Тоді до нього підійшла невідома жінка, яка була в стані сп`яніння і попросила у нього телефон для здійснення дзвінка. Після здійснення дзвінка, він запропонував їй випити, на що та жінка погодилась. Разом в магазині вони купили пиво і розпили його на вулиці. Після цього він пішов до дому, а та жінка залишилась біля магазину. На його думку, злочин щодо потерпілої вчинила інша особа, або потерпіла, перебуваючи в стані сп`яніння, могла загубити свою сумку.

Ще вказував, що суд відмовив йому в допиті свідка, який міг підтвердити непричетність його до вчиненого злочину.

Також заначав, що в судовому засіданні не був допитаний свідок ОСОБА_11 , який повідомив в поліцію про вчинений злочин. Вказував, що йому інкриміновано вчинення злочину о 19 год. 15 хв., а повідомлення в поліцію про вчинення злочину надійшло о 20 год.06 хв.

Ще зазначав, що ухвалою Першотравневого районного суду було надано дозвіл слідчому на отримання інформації з його телефонного номера, але в матеріалах провадження відсутня як сама ухвала суду, так і інформація про вхідні та вихідні дзвінки з його телефонного номера. На думку апелянта, ця інформація спростовує його участь у вчиненні інкримінованого йому злочину і тому свідомо не дочучена до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів свважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яґким дана правильна юридична оцінка.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 дала показання, що саме обвинувачений ОСОБА_6 , з яким вона познайомилась 10.11.2018 року біля магазину «Гастроном» в м.Чернівці і з яким вона розпилава пиво, біля 19 год.15 хв. зірвав з неї її рюкзак і втік з місця події. В рюкзаку знаходився її телефон вартістю 9000 грн. та гроші в сум і 800 грн., а також її особисті документи.

З протоколу огляду відеозапису вбачається, що 10.11.2018 року в магазині «Гастроном» потерпіла ОСОБА_9 розраховувалась за придбані напої і товари, а обвинувачений ОСОБА_6 був біля неї в магазині.

Послідовність показань потерпілої, які повністю підтверджуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, свідчить про їх правдивість.

Крім того, в матеріалах провадження містяться інші докази, які підтверджують правдивість показань потерпілої та підтверджують винуватість ОСОБА_6 .

Посилання обвинуваченого на те, що суд не допитав заявлених ним свідків, які, на його думку, могли підтвердити його невинуватість, є необґрунтованим.

Так, при виконанні слідчим вимог ст.290 КПК України, обвинувачений повідомив, що сторона захисту не володіє речовими доказами та матеріалами, які, згідно ч.6 ст.290 КПК України, необхідно надати для ознайомлення стороні обвинувачення.
В ст.290 ч.6 КПК України зазначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснити відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на досудовому слідстві сторона захисту не заявляла клопотань про допит свідків і при ознайомленні з матеріалами провадження зазначила, що не має доказів, які необхідно відкрити стороні обвинувачення. А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив під час судового розгляду в задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків.
Що стосується тверджень апелянта про відсутність в матеріалах провадження інформації про вхідні та вихідні дзвінки з його телефону, необхідно зазначити, що саме слідчий та прокурор визначають перелік доказів, які вони надають суду і які, на їхню думку, є достатніми для підтвердження вини обвинуваченого в суді. Крім того, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що така інформація стороною обвинувачення витребовувалалась. А з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що така інформація стороні захисту не відкривалась, а отже і не могла бути використана нею як доказ в судовому засіданні. Крім того, сторона захисту також не заявляла клопотань в судовому засіданні про витребування у сторони обвинувачення та долучення вказаної інформації до матеріалів провадження, якщо вона під час досудового розслідування витребовувалась і має доказове значення в кримінальному провадженні.
А тому твердження обвинуваченого про те, оскаржуваний ним вирок суду є незаконним, є необґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що досліджені в судовому засіданні та перевірені в апеляційній інстанції докази підтверджують правильність віисновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні золчину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України.
Підстав для скасування оскаржуваного вироку, як про те просить апелянт, немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити, а вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 28 лютого 2019 року щодо нього в кримінальному провадженні №0001441, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_12

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія.Згідно з оригіналом: суддя