КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/962/2018 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачсеного ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_13

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України кожний та їм призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з конфіскацією всього майна, яке є їхньою власністю, кожному.

Міру запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, обрано у виді тримання під вартою та взято під вартою в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обчислено з 28.08.2018.

Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строк їх затримання в порядку ст.208 КПК України, з 07.02.2018 по 08.02.2018.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 залишено без задоволення.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , 05.02.2018 приблизно в 00 год. 30 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на території автотранспортного підприємства, розташованого по вул. В. Степанченка, 5 в м. Києві, незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , після чого на авто евакуаторі, який був викликаний, відвезли його до с. Лазарівка, Брусилівського р-ну, Житомирської обл., де автомобіль було виявлено та вилучено працівниками поліції.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, просять змінити вирок у зв`язку з невідповідністю покарання, призначеного судом, ступеню тяжкості вчиненого злочину, звільнивши: ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України; ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, виключивши з вироку додаткове покарання у виді конфіскації усього майна, яке є його власністю, а ОСОБА_8 пом`якшити покарання до 3-х років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням у виді 1 року іспитового строку, без конфіскації майна.

Сторона захисту зазначає, що суд не врахував у повній мірі дані про особи обвинувачених, наявність пом`якшуючих обставини щирого каяття, наявність на утриманні дітей, хвороб та інших даних, відсутність обтяжуючих обставин. Крім того вказують, що суд жодним чином не мотивував неможливість застосування до обвинувачених звільнення від відбування покарань з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за обставин викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, і ніким не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинених за попередньою змовою групою осіб, є правильною.

Що стосується призначеного ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг захисників про його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, а отже неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд 1-ї інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинувачених, які раніше не судимі, мають постійне місце проживання, характеризуються позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття в вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, які за даними облікової документації у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебувають, а отже є осудними і обрав їм міру покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років кожному, з конфіскацією майна.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак, суд 1-ї інстанції, обираючи обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання, не розглянув можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, як про те просив в судовому засіданні прокурор.

Зокрема, судом не враховано дані про особи обвинувачених, що ОСОБА_8 проживає у багатодітній родині із 12 осіб, що підтверджується довідкою №652 від 03.12.2018, виданою Брусилівською селищною радою, допомагає батькам по господарству та позитивно характеризується за місцем проживання; що ОСОБА_15 має дружину і є батьком двох малолітніх дітей 2013 та 2016 р.н., доглядає батька-інваліда ІІ групи та під опікою якого знаходиться неповнолітня племінниця, 2005 р.н., батьки якої загинули у 2014 році, який характеризується виключно позитивно; що ОСОБА_7 має дитину, за місцем проживання позитивно характеризується.

Крім того, судом 1-ї інстанції не взято до уваги, що обвинувачені вперше притягаються до кримінальної відповідальності, а завдана кримінальним правопорушенням шкода відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна потерпілому, який не заявляє до них цивільного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства, зі звільненням їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки кожному, оскільки вважає, що у даному випадку саме такий захід буде пропорційним переслідуваній меті держави виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тобто призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених та створить у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Таким чином, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України підлягає зміні в частині призначеного покарання, та застосуванням до обвинувачених вимог ст. 75 КК України та звільненням їх від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ,п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки кожного, з покладенням на них обов`язків на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її винесення.

Судді _____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_4