Справа № 199/506/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке надійшло до суду 26.03.2019 року, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у тому, 07.01.2019 року о 02:25 годині разом з двома невстановленими слідством особами, перебував біля буд. №6 по пр. Поетичному у м.Дніпрі, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який ішов їм назустріч та в якого з лівої кишені виглядав мобільний телефон. Визначивши вказаний мобільний телефон як об`єкт свого злочинного посягання, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством спосіб, вступив у попередню змову з невстановленими слідством двома особами, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину.
Так, ОСОБА_6 разом із вказаними вище невстановленими слідством особами, того ж дня, тобто 07.01.2019 року, о 02:30 годині, продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, наздогнав ОСОБА_7 , після чого невстановлена слідством особа, діючи умисно, розуміючи, що її дії є явними для потерпілого, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, підійшла ззаду до останнього та долонею правої руки штовхнула його в спину, у результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю обличчям донизу. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що їх дії є очевидними для потерпілого, дві невстановлені слідством особи почали наносити хаотичні удари ногами та руками в область тулуба, ребер та обличчя ОСОБА_7 ..

Далі, ОСОБА_6 , доводячи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб до кінця, діючи згідно відведеної ролі, скориставшись тим, що волю потерпілого ОСОБА_7 було подолано, відкрито заволодів його майном, а саме дістав із зовнішньої лівої кишені куртки останнього мобільний телефон марки «Huawei Р 8 lite» синього кольору, вартість якого становить 3 239 грн., на якому знаходився чохол марки «Huawei Р 8 lite 2017 FLIPI» вартістю 216 грн., та зник з місця вчинення злочину, разом з двома невстановленими слідством особами, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток, який згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №472-19 від 21.01.2019 становить на загальну суму 3455 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
17.01.2019 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000092, правова кваліфікація ч.2 ст.186 КК України.
22.03.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;
?іншими матеріалами у їх сукупності.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, може переховуватися від органу слідства, прокуратури та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого ( п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на теперішній час не проведені всі слідчі дії у кримінальному провадженні ( п.5 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити нове кримінальне правопорушення.

Доказами наявності цих ризиків є зібраний характеризуючий матеріал, відповідно до якого ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного доходу, міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати постійного місця мешкання.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий корисливий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, знаючи про відповідальність, передбачену санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення, не працевлаштований, не має тяжких хвороб, не має міцних родинних зв`язків, а також зважаючи на те, що не може бути застосовано до останнього інші менш суворі запобіжні заходи згідно п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, слідчий просила застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав.

Захисник ОСОБА_5 заперечвала проти задовлення даного клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_6 не допитаний, як підозрюваний, та слідством не доведений факт скоєння ним кримінального правопорушення. Заява потерпілим була подана до органів поліції лише 17.01.2019 року, коли у нього був викрадений телефон та які дзвінки і в який час з нього здійснювалися, слідством не перевірено. Вважає що клопотання ґрунтується на припущеннях без достатніх доказів щодо вини ОСОБА_6 у скоєнні ним даного злочину.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

07.01.2019 року факт відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_7 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за адресою: буд. АДРЕСА_3 , кваліфікований за ч.2 ст.186 КК України., внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000092.

22.03.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчать наступні докази:
?Витяг з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження №30000092

?Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2019 року;
?протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2019 року;
?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2019 року;
?протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.02.2019 року;
?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2019 року;
?протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.03.2019 року;
?Договір про надання фінансового кредиту під заставу №27.25916/0 від 13.01.2019 року.
?Повідомлення про підозру від 22.03.2019 року.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
У справі «Смірнов проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
За таких обставин вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим ОСОБА_4 , доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та підтверджується доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, може переховуватися від органу слідства, прокуратури та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити нове кримінальне правопорушення ( п.5 ч.1 ст.177 КПК України), вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.186 КК України, карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.

Згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Суд враховує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що пов`язано з насильством, скоєне групою осіб, у зв`язку з цим суд вважає не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб строком до 24.05.2019 року включно.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1