Справа №359/7926/18
Провадження №1-кп/359/162/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисполя, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: вироком Бориспільського міського суду від 23 липня 2001 року за ч.2 ст.2153, ч.2 ст.145 КК України 1960 року до позбавлення волі строком на 5 років; вироком Полтавського районного суду від 20 квітня 2005 року за ст.391 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; вироком Бориспільського міськрайонного суду від 13 грудня 2013 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; вироком Бориспільського міськ-районного суду від 3 серпня 2018 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 повторно здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.

31 серпня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин в м. Борисполі по вул. Ватутіна, 73 обвинувачений побачив ОСОБА_5 , який сидів на лавочці та тримав в руці мобільний телефон торгової марки «Huawei Y3». ОСОБА_4 був неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Не зважаючи на те, що його судимість не була погашена та не була знята у встановленому порядку, у обвинуваченого виник умисел, спрямований на вчинення відкритого викрадення мобільного телефону. Реалізуючи цей злочинний умисел та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого та вирвав з його руки мобільний телефон торгової марки «Huawei Y3» вартістю 2495 гривень 9 копійок. Після цього обвинувачений зник з місця вчинення злочину та відчужив викрадений мобільний телефон у власність невстановленої особи.

ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину та зізнався у тому, що 31 серпня 2018 року приблизно 16 годині 00 хвилин в м. Борисполі по вул. Ватутіна, 73 обвинувачений вирвав з руки ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Huawei Y3». ОСОБА_4 не оспорює того, що вартість викраденого мобільного телефону становить 2495 гривень 9 копійок. Після цього обвинувачений зник з місця вчинення злочину та продав викрадений мобільний телефон невідомій йому особі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не оспорює обставини вчинення інкримінованого йому злочину, на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення та обмежився дослідженням доказів на підтвердження обставин, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані:
- за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив викрадення мобільного телефону відкрито для потерпілого. Тому вчинене ним діяння не є таємним. Викрадений мобільний телефон не був ввірений обвинуваченому та не перебував в його віданні. За цими ознаками вчинений злочин є грабежем, а не крадіжкою чи привласненням тощо. ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину та відчужив викрадений мобільний телефон у власність невстановленої особи. Ця обставина свідчить про те, що вчинене кримінальне правопорушення є закінченим. Крім того, раніше обвинувачений вже був засуджений за злочини проти власності. Судимість за вказані кримінальні правопорушення не погашена та у встановленому порядку не знята. Ці обставини свідчать про те, що в діях ОСОБА_4 є ознака повторності.

З огляду на це, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений:
- за ч.2 ст.186 КК України, за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує те, що він щиро розкаявся з приводу вчинення кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю та добровільно відшкодував потерпілому шкоду. Безумовно, ці обставини пом`якшують його покарання. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні. Аналіз даних про особу ОСОБА_4 свідчить про те, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (а.с.84), однак він хворіє на ВІЛ IV-ої стадії та гепатит С (а.с.81). Водночас, за місцем проживання обвинувачений зарекомендував себе з негативної сторони: зловживає алкогольними напоями, підтримує зв`язки з особами антигромадської поведінки та неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.178 та 183 КУпАП (а.с.88).

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_4 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, вироком Бориспільського міськрайонного суду від 3 серпня 2018 року (а.с.81-82) ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України обвинуваченому був встановлений іспитовий строк на 3 роки. Не зважаючи на це, ОСОБА_4 вчинив новий злочин вже 31 серпня 2018 року, тобто під час іспитового строку. Тому на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайон-ного суду від 3 серпня 2018 року, обвинуваченому належить визначитиостаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Цивільний позов не пред`явлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.1 ст.369, ст.370, ч.1-ч.2, ч.6 ст.371, ч.2-ч.3 ст.373 та ст.374-376 КПК України, суд

присудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду від 3 серпня 2018 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 4 березня 2019 року, змінити на більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою до вступу вироку суду в законну силу.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду та утримувати його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України до вступу вироку суду в законну силу.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з 6 березня 2019 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1