печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва провадження за клопотанням сторони кримінального провадження № 0004940 від 05.11.2018 року - старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0004940 від 05.11.2018 року - старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.11.2018 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2018, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу «Пішохідного мосту» по вул. Набережне шосе в м. Києві попередньо вступили у змову з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів.

У ході здійснення досудового розслідування, працівниками поліції біля станції метро «Олімпійська» за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 53/3 було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час особистого обшуку яких було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lenovo» S920_ROW, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім-картки в мобільному телефоні відсутні; у ОСОБА_5 мобільний телефон білого кольору марки «Prestigio» IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , без сім-картки.

У ході огляду місця скоєння злочину, а саме прилеглої до місця скоєння злочину місцевості біля «Пішохідного мосту» по вул. Набережне шосе в м. Києві було виявлено та вилучено в якості тимчасово вилученого майна відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України: гаманець чорного кольору та 7 пластикових карток.

05.11.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримані в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

05.11.2018 року ОСОБА_5 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вилучені під час проведення обшуку речі мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме: є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на/в собі його сліди злочину, можуть містити інші відомості, (інформацію) що може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 вилучені у ході обшуку речі визнано речовими доказами.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення збереження речей і документів, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та використовуються під час встановлення фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доказування вини осіб на вилучене майно слід накласти арешт.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Слідчим в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна та конфіскації майна як виду покарання, для забезпечення цілей кримінального провадження

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0004940 від 05.11.2018 року - старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» S920_ROW, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім-картки в мобільному телефоні відсутні, мобільний телефон білого кольору марки «Prestigio» IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , без сім-картки, гаманець чорного кольору та 7 пластикових карток.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1