Справа № 485/1414/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

11.12.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000378 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любомирівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , судового розпорядника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2018 року близько 04.40 год. ОСОБА_3 на ґрунтовій дорозі навпроти будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла між ним та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_5 не менше двох ударів кулаком руки в області обличчя, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи №77 від 20.08.2018 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синців в ділянці лівого ока та області лівого кута рота, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №77 від 20.08.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав та вказав, що дійсно між ним та потерпілим вночі 24.06.2018 року виникла сварка, в ході якої він спочатку штовхнув потерпілого, а потім двічі вдарив його кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав. Більше ударів потерпілому він не завдавав, а лише силою утримував його на землі. У вчиненому кається, вказав, що намагався примиритись з потерпілим, але той запросив значне відшкодування завданої моральної шкоди. Пред`явлений до нього позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обвинувачений визнав частково на суму наданих потерпілим чеків про здійснення витрат на лікування, розмір завданої потерпілому моральної шкоди обвинувачений визначив в 500 грн., позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого обвинувачений визнав.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

З показань потерпілого ОСОБА_5 слідує, що 24.06.2018 року близько 04.00 год. він йшов додому разом з братом ОСОБА_9 . По дорозі вони зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В потерпілого з ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої хтось штовхнув його чи вдарив, від чого потерпілий упав та відчув як його б`ють ногами. Після цього він звернувся до лікарні. Потерпілий вказав, що протиправними діями обвинуваченого йому було завдано матеріальної шкоди на суму 7000 грн. та моральної шкоди, розмір якої за порадою юриста потерпілий оцінив в 10000 грн.

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що 24.06.2018 року вранці він йшов з ОСОБА_10 та по дорозі вони зустріли ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . ОСОБА_10 про щось почав розмовляти з ОСОБА_13 , який почав кричати та махати руками. Свідок всього конфлікту не бачив, бачив лише як ОСОБА_10 штовхнув ОСОБА_13 та вони боролись на землі і ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_13 в спину.

Допитаний в суді в присутності його законного представника свідок ОСОБА_14 вказав, що 24.06.2018 року близько 04.00-04.30 год. він йшов з ОСОБА_13 та на дорозі стояли ОСОБА_10 з ОСОБА_15 , вони окликнули ОСОБА_13 та він підійшов до них та між ОСОБА_10 і ОСОБА_13 відбулась бійка, початку якої він не бачив, бачив лише, як вони обидва впали та скотились з дороги та ОСОБА_10 бив ОСОБА_13 по голові. До них підбіг ОСОБА_15 та також вдарив ОСОБА_13 . Свідок також підбіг до них і бійка припинилась. Після цього на обличчі ОСОБА_13 були помітні припухлості та розбите око, тому вони пішли до лікарні.

Відповідно до заяви від 24.06.2018 року ОСОБА_5 звернувся до поліції з заявою про злочин, вказавши, що 24.06.2018 року невідомі йому особи заподіяли йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 25.06.2018 року, фототаблиці та плану-схеми до нього місцем вчинення злочину є територія неподалік від будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2018 року свідок ОСОБА_14 за участю свого законного представника і понятих розповів та показав обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ОСОБА_5 24.06.2018 року.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №77 від 20.08.2018 року у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синців в ділянці лівого ока та області лівого кута рота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виходячи з характеристик тілесних ушкоджень, можна зробити висновок, що потерпілому було нанесено не менше двох ударів кулаками чи іншими подібними предметами. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з положення стоячи на площину малоймовірне.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 року слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих, захисника, законного представника та педагога розповів та показав обставини та механізм заподіяння ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 24.06.2018 року.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2018 року свідок ОСОБА_16 за участю понятих розповів та показав обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ОСОБА_5 24.06.2018 року.

Таким чином описані вище обставини вказують на доведеність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Сторона захисту вважала за необхідне застосувати до обвинуваченого примусові заходи виховного характеру.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до повідомлення Снігурівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.08.2018 року №316 сім`я ОСОБА_3 на обліку та під соціальним супроводом центру не перебувала.

Згідно з повідомленням Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області від 17.08.2018 року ОСОБА_3 на обліку в ювенальній превенції не перебуває та в поле зору поліції не потрапляв.

За характеристикою виконавчого комітету Снігурівської міської ради від 20.08.2018 року ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, проживає з батьками, алкоголем не зловживає, наркотичні засоби не вживає, скарг на нього не надходило.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов життя від 21.08.2018 року для неповнолітнього ОСОБА_3 створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку.

Комплекс вказаних обставин щодо бездоганної поведінки ОСОБА_3 до та після вчинення злочину, який вперше вчинив злочин невеликою тяжкості та щиро розкаявся у вчиненому, вказує на доцільність його звільнення від покарання за ч.1 ст. 105 КК України з його передачею під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Тому з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 3582,27 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, завданої в результаті лікування потерпілого з отриманими ушкодженнями, оскільки розмір вказаної шкоди документально підтверджений відповідними чеками.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За такого протиправними діями обвинуваченого щодо потерпілого, які знайшли своє вираження в заподіянні останньому тілесних ушкоджень, потерпілому була завдана моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь потерпілого в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим відносно потерпілого злочину, необхідність його лікування від отриманих тілесних ушкоджень.

У підсумку, з врахуванням наведеного, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди має бути задоволений частково та з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 2000 грн., необхідних для компенсації перенесених моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

Крім того, відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В зв`язку з цим підлягає задоволенню позов прокурора про стягнення з обвинуваченого витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, в розмірах встановлених фактичних витрат в сумі 5064 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: історію хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_5 №2207/480 від 24.06.2018 року належить залишити в Снігурівській ЦРЛ; магнітно-резонансну томографію ОСОБА_5 належить залишити у володільця ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

На підставі ч.1, ч.2 п.3 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3582 (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві) гривні 27 копійок в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі фінансового управління Снігурівської райдержадміністрації 5064 (п`ять тисяч шістдесят чотири) гривні в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого.

Речові докази:

-історію хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_5 №2207/480 від 24.06.2018 року - залишити в Снігурівській ЦРЛ;

-магнітно-резонансну томографію ОСОБА_5 - залишити у володільця ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: