Провадження №1-кп/523/582/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.04.2019 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0004385 від 14.09.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Дальник Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.09.2018 року приблизно о 22.00 год., між водієм автомобіля «Сканія», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , та водієм мотоциклу «МТ 10-36», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 на перехресті проспекту Добровольського та вул.Паустовського в м.Одесі, на ґрунті порушень правил дорожнього руху виник конфлікт, який вказані особи не зладнали, та кожен з них поїхав по своїх справах.
Далі, в той же день приблизно через півгодини, ОСОБА_6 , рухаючись на вказаному вище автомобілі, на перехресті вулиць Академіка Заболотного - Жоліо Кюрі в м.Одеса, знов побачив вищевказаний мотоцикл під керуванням ОСОБА_7 та вирішив остаточно з`ясувати відносини. У зв`язку з чим, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, почав контактувати кабіною автомобілю з мотоциклом під керуванням ОСОБА_7 , який в свою чергу, побоюючись за своє здоров`я залишив мотоцикл на проїзній частині та відбіг на безпечну відстань. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій умисел, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на перехресті вулиць Академіка Заболотного та Жоліо Кюрі в м.Одеса ОСОБА_6 підійшов до мотоцикла ОСОБА_7 , двигун якого був заведений, розмістився за його кермом та почав рух керуючи ним по власно визначеному маршруту.
Тим самим, ОСОБА_6 незаконно заволодів мотоциклом марки «МТ 10-36» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 30000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно у вересні 2018 року, рухаючись на автомобілі, у нього виник конфлікт із раніше незнайомим йому чоловіком, що рухався на мотоциклі, як потім стало відомо ОСОБА_7 . Після чого останній кинув мотоцикл та втік, а він забрав його собі додому. В послідуючому видав вищевказаного мотоцикла працівникам поліції, які приїхали до нього додому.

В той же час обвинувачений зазначив, що дуже кається у скоєному, просив не призначати йому суворого покарання, зазначивши, що він один працює в родині (хоч не офіційно), також має двох малолітніх доньок.

Так як, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.289 ч.1 КК України за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того при вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_7 , який в своїй письмовій заяві зазначив, що матеріальний збиток йому відшкодовано в повному обсязі, цивільний позов заявляти не буде, міру покарання ОСОБА_6 просив обрати згідно законодавства.

Окрім цього, при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті. Також враховується особа обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України вважається особою не судимою, має місце реєстрації та місце проживання, одружений (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.02.2015 року), має двоє малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 12.07.2016 року) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 26.02.2015 року), офіційно не працевлаштований. Суд також враховує при призначенні покарання обвинуваченому висновки досудової доповіді.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я,сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, з можливим призначенням йому виду покарання, передбаченого санкцією ст.289 ч.1 КК України, у виді штрафу.

З врахуванням положень п.2 абзацу 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи даний вид покарання у виді штрафу, судом враховується майновий стан обвинуваченого, та вважає, що ОСОБА_6 зможе його сплатити, оскільки хоч неофіційно, проте працює.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів відсутні. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження мотоцикл «МТ 10-36», р.н. НОМЕР_2 , - вважати повернутими за належністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1