Справа № 629/4041/15-к
Номер провадження 1-кп/629/510/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985, на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 08.12.1998 року Лозівським районним судом Харківської області за ст. 229-6 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 1 рік, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочка виконання вироку 1 рік;
- 05.02.1999 року Лозівським міським судом Харківської області за ст. 206 ч. 2, 42 ч. 3 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.08.2000 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року;
- 18.01.2002 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 14.10.2002 року;
- 14.02.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 20.09.2013 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України до обмеження волі на 1 рік, звільнений від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
- 09.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за скоєння кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, та маючи не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість, знов скоїв кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів при наступних обставинах:
25.05.2015 року близько 13.07-13.15 год., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в приміщенні під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 продав, а саме отримавши від ОСОБА_6 гроші в сумі 100 гривень, передав їй паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору в подрібненому стані, тобто незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у висушеному стані, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 1,0740 грам та який ОСОБА_6 25.05.2015 р. о 13.21 год. добровільно видала працівникам міліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Крім того, 17.07.2015 року близько 20.01.-20.10 год., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут особливо-небезпечного наркотичного засобу, діючи з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 продав, а саме попередньо отримавши від ОСОБА_6 гроші в сумі 100 гривень, передав їй паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору в подрібненому стані, тобто незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у висушеному стані, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 5,819 грам та який ОСОБА_6 17.07.2015 року о 20.41 год. добровільно видала працівникам міліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне зберігання особливо-небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а також в приміщенні нежитлових приміщень вищевказаного будинку «Коморі» та «Візочній» зберігав особливо небезпечний засіб канабіс.

18.07.2015 року в період часу з 08.55 години до 09.37 години співробітниками міліції під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 0,150 грам та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 1,372 грам. Того ж дня, 18.07.2015 року в період часу з 10.17 години до 10.33 години під час проведення огляду нежитлового приміщення «Комори», яке розташоване при вході до під`їзду № 2 в будинку № 28 на м-ні № 5 в м. Лозова Харківської області у ОСОБА_3 виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 0,656 грам, полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 25,556 грам, полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 79,175 грам, які ОСОБА_3 , зберігав для власного вживання, без мети збуту. Того ж дня, 18.07.2015 року в період часу з 10.59 години до 11.07 години під час проведення огляду нежитлового приміщення «Візочної», яка розташована поруч з квартирою ОСОБА_3 на першому поверсі під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 52, 513 грам та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (у перерахунку на суху речовину) склала 6,413 грам.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

22 грудня 2018 року між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000985 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2017 року, з одного боку і обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в скоєних злочинах за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України і прийняв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в кримінальному провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших осіб причетних до зазначених кримінальних правопорушень. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 309 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2014 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив, що він скоїв зазначені правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, які наполягали на затвердженні угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості.

Внаслідок вказаних злочинів шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом роз`яснені сторонам наслідки укладання вказаної угоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок. Оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2018 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від наркотиків, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочинів та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2018 року.

При призначенні покарання по сукупності злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначив покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, який скоїв ряд умисних злочинів протягом строку звільнення від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, що свідчить про стійкість його протиправних переконань, суд приходить до висновку, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе тільки в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги, що дані злочини вчинені ОСОБА_3 після постановлення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2014 року, однак до повного відбуття покарання, суд, відповідно до вимог ст. 71 КК України, до покарання, яке призначається, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання працівниками поліції, тобто з 18.07.2015 року, згідно протоколу № 0054/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.07.2015 року.
З правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, ухваленому у справі 663/537/17, вбачається, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 18.07.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 823 від 05.06.2015 року в розмірі 368,94 грн.; судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 135 від 31.07.2015р. в розмірі 1384,95 грн; судової експертизи звуко- та відеозапису № 133 від 01.03.2016р. в розмірі 3686,40 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні і обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_3 , укладену 22 грудня 2018 року.

Визнати ОСОБА_7 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та піддати його покаранню:

за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2014 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 18.07.2015 року, згідно протоколу № 0054/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.07.2015 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 18.07.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати по справі за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 823 від 05.06.2015 року, в розмірі 368,94 грн.; судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 135 від 31.07.2015р. в розмірі 1384,95 грн., судової експертизи звуко- та відеозапису № 133 від 01.03.2016р. в розмірі 3686,40 грн..

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Nokіа 202», в корпусі чорного кольору, НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_3 , в якому знаходиться флеш-карта об`ємом пам`яті на 4 Гб, а також сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», яка має серійний номер НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokіа 1600», без задньої кришки, ІМЕІ НОМЕР_5 , які перебувають на зберіганні у Лозівському ВП ГУНП Харківської області повернути засудженому;
- два ватних тампони з нашаруванням речовини світло-сірого кольору, які є змивами з правої та лівої рук ОСОБА_3 ; ватний тампон без видимих нашарувань, який є зразком чистої вати; ватний тампон без видимих нашарувань, який є зразком вати зі спиртом; фрагмент аркуша паперу білого кольору без видимих нашарувань, який є контрольним зразком нашарування спеціальних хімічних речовин, які перебувають на зберіганні у Лозівському ВП ГУНП Харківської області знищити;
- грошові купюри номіналом по 20 гривень - 4 шт., які мають наступні серійні номери: КБ 5939380, ПВ 0170345, ПЗ 7865259, СЗ 2651678; грошова купюра номіналом 10 гривень - 1 штука, серійний номер ПВ 0560568; грошові купюри номіналом по 50 гривень - 2 шт., серійний номер КА 9614928 та РБ 2894070, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , серійний номер НОМЕР_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- речовину рослинного походження в прозорому полімерному пакунку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,819 грам; речовину рослинного походження в паперовому згортку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 1,372 грами; речовину рослинного походження в паперовому згортку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 0,150 грам; речовину рослинного походження в паперовому згортку, яка є особливо наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 0,656 грам; речовину рослинного походження в полімерному пакунку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 25,556 грам; речовину рослинного походження в паперовому згортку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 79,175 грам; скляний флакон з темного скла з етиловим спиртом; шприц об`ємом 5,0 мл з голкою; скляний флакон об`ємом 20 мл, в середині якого є нашарування психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну, масу якого встановити не представилось можливим; шприц об`ємом 12,0 мл з ватним тампоном в середині; рослинну масу зелено-коричневого кольору в паперовому згортку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 52,513 грам; рослинну масу зеленого кольору в паперовому згортку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 6,413 грам, які перебувають на зберіганні у ВРЗ УМЗ ГУМВС України в Харківській області знищити;
- дві флеш карти пам`яті: МSDНC № 66 та МSDНС № 99 з матеріалами аудіо- та відеозаписами ОСОБА_3 від 25.05.2015р., 17.07.2015р., які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1