Провадження №11-кп/801/317/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.03.2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;
- 15.05.2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі. Звільнений 17.04.2009 року умовно-достроково на 3 роки 3 дні.
По даній справі засуджений: 15.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 01.11.2009 року по 23.12.2010 року,

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
за участю сторін провадження:
прокурора : ОСОБА_8
засудженого: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2018 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Непогоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно достроково звільнення .
Вимоги мотивовані тим, що за період відбування покарання у виправній установі № 86 засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, працевлаштований днювальним адміністративної будівлі установи, адміністрацією установи за період з 2013 року по жовтень 2018 року 11 разів заохочувався і лише двічі за порушення режиму відбування покарання на нього накладалися стягнення у виді догани від 07.09.2012 року, 12.01.2018 року. Захисник посилається на ст. 134 КВК України, згідно якої ОСОБА_7 стягнень немає.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений неодноразово судимий за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи і на даний час перебування засудженого у місцях позбавлення волі не досягнуто мети його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, однак це є суб`єктивна думка суду першої інстанції.
Докази того, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання не довів свого виправлення у суду першої інстанції при винесенні ухвали від 19.12.2018 року відсутні.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.10.2010 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2016 року зараховано йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 01.11.2009 року по 23.12.2010 року
Початок строку: 01.11.2009 року, кінець строку: 09.09.2020 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Станом на 09.09.2017 року засуджений відбув 3/4 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 , суд ретельно перевірив формально юридичні та оціночні підстави умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_9 , затвердженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_7 в ДУ «Вінницька ВК (№86)» прибув 08.08.2016 року з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», де за час відбування покарання допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, дане стягнення погашено у встановленому законом порядку. Працевлаштований днювальним адміністративної будівлі установи.
За період відбування покарання у Вінницькій ВК № 86 характеризується позитивно, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, до поставлених задач ставиться відповідально, вчасно та повністю виконує покладені на нього обов`язки, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 11 разів. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції врахував та ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.
Судом першої інстанції в дотримання вимог ст. 81 КК України перевірено поведінку і ставлення до праці ОСОБА_7 за весь період відбування покарання у виправній установі, прийнято до уваги дані про особу, те, що має заохочення, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, а також те, що після останнього звільнення з місць позбавлення волі 17.04.2009 року у період умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_7 продовжив вести антисоціальний спосіб життя, продовжуючи вчиняти нові умисні злочини, в тому числі злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та дійшов висновку про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.
Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши обставини провадження, вважає висновки суду належним чином умотивованими.
Твердження захисника у апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно оригіналу: Суддя: