Справа № 367/8768/18
Провадження №1-кс/367/1841/2018
УХВАЛА
Іменем України

14 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 21.11.2018 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 21.11.2018 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000820 від 21.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Досудове розслідування проводиться за фактами здійснення незаконної діяльності автомобільних газових заправних пунктів на території Ірпінського регіону та міста Буча внаслідок чого наявна загроза життю та здоров`ю і громадян.
В ході досудового розслідування 10.12.2018 проведено огляд місця події по вулиці Пономарьова, 2 в сел. Коцюбинське Київської області в ході якого виявлено факт здійснення можливої діяльності АГЗП та вилучено як речовий доказ бочку з надписом «ПРОПАН-ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST».
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що бочка з надписом «ПРОПАН-ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST» є доказами вчинення кримінального правопорушення, а саме знаряддям вчинення злочину, тому виникла необхідність визнати зазначені предмети речовими доказами та приєднати до матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 21.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Постановою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 від 11.12.2018 бочку з надписом «ПРОПАН-ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальноіо правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманоі неправомірної вигоди.
Так, бочка з надписом «ПРОПАН-ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST» відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення які відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме вони є доказами вчинення кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення злочину.
Крім того, завданням накладення арешту на вказані предмети є запобігання можливості їх відчуження на користь третіх осіб, використання в подальшому в тих же незаконних цілях, наслідком яких є загроза життю та здоров`ю людей.
Підставою накладення арешту на зазначене майно є наявність достатніх підозр вважати, що вони є доказом у кримінальному провадженні, а саме знаряддям вчинення злочину, а також забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, необхідно накласти арешт на бочку з надписом «ПРОПАН- ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST».
У зв`язку із викладеними обставинами прокурор просить накласти арешт до скасування у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку на бочку з надписом «ПРОПАН- ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом «LPG ADAST», що вилучені при проведенні огляду місця події 10.12.2018 шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, підтвердив обставини, викладені у клопотанні, пояснив, що під час проведення огляду місця події не було встановлено власника майна, особи, які працювали на АГЗП, відмовилися надавати будь-які пояснення, на даний час власник майна не встановлений, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З клопотання та матеріалів доданих до нього вбачається, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: бочка з надписом «ПРОПАН-ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО» «КРАПФ» № 252 та розподільчий механізм із надписом LPG ADAST» є речовими доказами в кримінальному провадженні, що підтверджується постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 11.12.2018 року, яка винесена прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом із тим, в судовому засіданні прокурор пояснив, що власника майна не встановлено, доказів того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт є доказом вчинення кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення злочину не надано, а тому прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із положень ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 98, 170 173, 175, 395 КПК України слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 21.11.2018 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду на протязі п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1