Справа №216/1597/19
провадження №1-кп/216/654/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 26.11.2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Марганець Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, військовослужбовця військові служби за контрактом Військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого навідника 1 гаубично-артилерійського взводу, 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у військовому званні солдат, поза штпатом, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В с т н о в и в:

ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом Військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді старшого навідника 1-го гаубичносамохідного взводу, 1-ої гаубичної самохідноартилерійської батареї, 1-го гаубичного самохідноартилерійського дивізіону бригадноартилерійської групи, у військовому званні «солдат», діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03. 1999 року, умов укладеного контракту, у визначений час, о 08.00 год., 23 серпня 2018 року, без дозволу командування, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до Військової частини НОМЕР_1 , попрямувавши за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки, 28 лютого 2019 року, близько о 17.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно, з власної ініціативи прибув до Військової частини НОМЕР_1 , і заявив про себе.

Умисні дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом.
07.05.2019 року, на стадії судового розгляду, між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умови якої обвинуваченому ОСОБА_4 - 15.03.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, він беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Враховуючи ступінь та характер сприяння обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, з`явлення із зізнанням, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, має статус учасника бойових дій, тобто наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони узгодили, що у даному випадку необхідно перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, та призначити обвинуваченому покарання, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 5 100 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку підозрюваному роз`яснені та зрозумілі.

Так, у відповідності до приписів частини 2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів (п.1 ч.4 ст.469 КПК України). Угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.5 ст.469 КПК України).

Під час проведення підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно скоїв даний злочин. З прокурором уклав угоду про визнання винуватості, яку він підтримує та просить затвердити. Йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України йому зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості з покаранням, яке визначено під час її укладання.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріали кримінального провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченим; обвинувачений підозрюється у вчинені тяжкого злочину; в силу ст.89 КК України не судимий, негативно характеризується за місцем проходження служби (том 1 а.пров.31).

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України не судимий, негативно характеризується за місцем служби, обставинами, які пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, має статус ветерана війни учасника бойових дій, та вважає сукупність пом`якшувальних обставин, такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, і вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, з призначенням іншого більш м`якого виду покарання, визначеного умова угоди про визнання винуватості від 07.05.2019 року.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.374, 394, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2019 року між прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника, адвоката ОСОБА_5 , за ч.4 ст.407 КК України.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

В рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, не обирався.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через районний протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1