Справа № 697/2330/18
Провадження № 1-кп/697/25/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таганча, Канівського району Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 згідно з рішенням управління соціального захисту населення Канівської районної адміністрації від 01.10.2013 року, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» призначено допомогу на дитину інваліда та надбавка на догляд за нею. Проте, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами державного бюджету України у вигляді надбавки на догляд за дитиною інвалідом, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи попередженим про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, порушив своє право на отримання гарантованого державою належного рівня соціального захисту щодо отримання надбавки на догляд за дитиною інвалідом та приховав від управління соціального захисту населення Канівської районної адміністрації факт перебування ОСОБА_4 на неповному державному утриманні в комунальному закладі «Корсунь Шевченківської спеціалізованої загальноосвітньої школи інтернату I -III ступенів Черкаської обласної ради» № 52, в результаті чого безпідставно одержав надбавку на догляд за дитиною інвалідом в період з 27.09.2013 року по 29.02.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів грошовими коштами державного бюджету України та заподіяв державі в особі управління соціального захисту населення Канівської районної адміністрації матеріальну шкоду в розмірі 7 106 грн. 40 коп. грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого та представника потерпілого

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та погодився з усіма фактичними обставинами справи, пояснив, що він дійсно отримує допомогу на дитину інваліда та надбавку по догляду за нею, і був попередженим про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на отримання цієї допомоги. Однак, приховав від управління соціального захисту населення факт перебування ОСОБА_4 на неповному державному утриманні в Корсунь Шевченківській спеціалізованій школі-інтернаті. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого в судовому засіданні щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, цивільний позов ними не заявлено.

ІІІ. Оцінка Суду

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :

- ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

ІV. Призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

З цих підстав, керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально- процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/2330/18

Головуючий ОСОБА_1