Справа № 572/560/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Моквин Костопільського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), востаннє засудженого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 4 березня 2014 року - за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточна міра покарання визначена за наявності кількох вироків суду ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2014 року 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 20.09.2013 року, кінець строку покарання 24.08.2019 року.
ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав.
Представник адміністрації ДУ «Катеринівська ВК-46 у Рівненській області» пояснив, що засуджений за час перебування в установі дійсно характеризується позитивно, залучається до робіт з благоустрою установи, через що вважає за можливе звільнення останнього умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироками Костопільського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2013 року за ч.2 ст.307 КК України, Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року за ч.2 ст.185 КК України, Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.315 КК України, Костопільського районного суду Рівненської області від 4 березня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України, тобто, за вчинення в тому числі і особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом особі за умисний особливо тяжкий злочин.
На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 2/3 строку призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 5 місяців 25 днів).
Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.
Так, відповідно до наявних в особовій справі засудженого матеріалів засуджений характеризується ДУ «Катеринівська ВК №46» як особа, яка дотримується правомірних взаємовідносин із персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Одночасно засуджений є спокійним та неконфліктним, включений до програм диференційованого виховного впливу.
Крім цього, засуджений, відповідно до досліджених характеристик, є працевлаштованим наладчиком швейних машинок Катеринівського навчального центру №46.
Однак, відповідно до довідок про виконання норм виробітку норми виробітку засудженого протягом усього часу відбування покарання 0.
Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень, наявної в матеріалах особової справи засудженого останній мав чотири заохочення за сумлінне ставлення до поставлених завдань. Із цього ж доказу вбачається, що одночасно на засудженого було накладено 4 дисциплінарних стягнення, в тому числі, за зберігання заборонених предметів. Останнє стягнення було накладено у вересні 2018 року.
Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженими судом рішеннями адміністративної комісії установи від 31 червня 2016 року, 30 червня 2017 року та 16 січня 2018 року засуджений вважається таким, що не заслуговує на застосування відносно нього пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та у виді умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.
При вирішенні питання можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення суд має з`ясувати чи досягнуто одну з цілей покарання виправлення засудженого, про що має свідчити активна поведінка останнього.
З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що підстав для визнання ОСОБА_5 , таким, що довів своє виправлення, немає, а тому у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення слід відмовити, як такому, що не довів свого виправлення.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Cуддя підпис
Копія вірно
Суддя Саренського районного суду
Рівненської області ОСОБА_7