233 № 233/970/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого

судді : ОСОБА_1

за

участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області, кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру за №0000044 від 11 січня 2019 року; за №0001027 від 16 вересня 2018 року; №0000117 від 06 лютого 2019 року; №0001275 від 09 листопада 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені злочинів передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, «питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», -

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 11 січня 2019 року; за №0001027 від 16 вересня 2018 року; №0000117 від 06 лютого 2019 року; №0001275 від 09 листопада 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені злочинів передбачених ч.1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України.
Судом на обговорення учасників судового розгляду поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, так як 30 травня 2019 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу останньому.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження обраного запобіжного заходу, вважаючи, що ризики, які були враховані раніше при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 існувати перестали, вказав, що обрану міру запобіжного заходу продовжувати не доцільно та просив змінити її на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив таке.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 травня 2019 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_7 не завершено та завершити, до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 30 травня 2019 року, не можливо, у зв`язку із необхідним проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд вважає, що на час розгляду справи не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані раніше судом, а саме, спроба переховуватися від суду, що підтверджується тим, що останній до затримання офіційно не працював, стійких соціальних зв`язків, не мав, джерела доходу не мав та зазначене не спростовано стороною захисту жодними доказами, обвинувачується ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, щодо ризику з приводу вчинення іншого кримінального правопорушення є те, що обвинувачений ОСОБА_7 , який раніше судимий, за короткий проміжок часу підозрювався в декількох корисливих злочинах проти власності, за якими до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області направлені обвинувальні акти у відношенні ОСОБА_7 , які об`єднані в одне кримінальне провадження та розглядаються у дійсній справі,що в сукупності свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи,схильність до продовження злочинної діяльності та високий ризик вчинення ним повторно кримінальних правопорушень.
Існуючи вищенаведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, унеможливлюють зміну обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, який, як і раніше так, і на зараз, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .
Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 30 травня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим; дані, що характеризують особу обвинуваченого, які жодним чином офіційно не спростовані стороною захисту, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк шістдесят днів.

Відповідно до ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, який встановити у розмірі шістдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 115260 грн., поклавши на ОСОБА_7 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 20 липня 2019 року.

ОСОБА_7 - тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 115260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

У разі звільнення з під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися зі свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком на два місяці.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1