Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2394/18
Провадження № 1-в/553/536/2018
У Х В А Л А
Іменем України

05.12.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення в період з 21.10.2016 року по 06 січня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Представник ПВК № 64 та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи в їхню відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання засудженого задовольнити частково, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 21.06.2017 року по 08.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вирішенні клопотання засудженого суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого продовжувався ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 15.12.2016 року, від 08.02.2017 року, від 06.04.2017 року, від 25.05.2017 року, від 24.07.2017 року та від 14.09.2017 року.

Згідно протоколу затримання особи по вироку суду від 21.10.2016 року, ОСОБА_5 затриманий 21.10.2016 року о 23 год. 02 хв. відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2016 року.

В період тримання під вартою вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрано у виді тримання під вартою, строк покарання вирішено рахувати з часу його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день ув`язнення за два позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2016 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 19.01.2017 року.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.04.2017 року в кримінальному провадженні в справі № 553/580/17 відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 10 квітня 2017 року по 08 червня 2017 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 06.06.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з часу його затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 22.08.2017 року вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 06.06.2017 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, вирішено вважати засудженим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок суду залишено без змін.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Апеляційного суду Полтавської області від 22.08.2017 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 22.08.2017 року.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з 21.10.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі з 21.10.2016 року по 20.06.2017 року, та з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 21.06.2017 року до дня набрання даними вироком законної сили.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2017 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 08.01.2018 року.

На підставі витягу з протоколу № 6 від 01.02.2018 року комісії державної установи "Полтавська установа виконання покарання № 23" з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64".

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В п. 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (а саме: на 24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч. 1 цієї статті, а при призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст.72 КК, суд, ураховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Питання темпоральної дії (тобто дії у часі) закону про кримінальну відповідальність врегульоване ст. 4 і 5 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину згідно із ч. 3 ст. 4 КК України визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України). Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.
Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що "проміжний" закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з "наступним" ("наступними") законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння. Варіанти темпоральної дії закону про кримінальну відповідальність у часі законодавець виділяє також і в ст. 5 КК України, що нерозривно пов`язана та застосовується в системному взаємозв`язку зі ст. 4 цього Кодексу залежно від трьох умов: чи цей закон скасовує (або встановлює) злочинність діяння, пом`якшує (чи посилює) кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує (чи погіршує) становище особи.
Ці норми кореспондують з нормою ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є "іншим кримінально-правовим наслідком діяння" в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч. 2 ст. 5 КК України).
Так само виключається зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі в тій частині, в якій він частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи. У такому разі він має зворотну дію у часі лише в тій частині, в якій пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 3 ст. 5 КК України).
Висновок щодо недопустимості зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, який змінювався кілька разів і встановлював злочинність діяння, посилював кримінальну відповідальність або іншим чином погіршував становище особи, також випливає зі змісту норми ч. 4 ст. 5 КК України.
Вищенаведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), відповідно до яких положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який "іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з абзацом 3 п. 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування окремих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення ряду злочинів в 2015 та 2016 роках, затриманий 21.10.2016 року, з того часу безперервно до дня набрання законної сили вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2017 року утримувався під вартою, цей період є попереднім ув`язненням, з огляду на те, що час перебування під вартою засудженого ОСОБА_5 з 21.10.2016 року, тобто з дня затримання і до 20.06.2017 року включно вже зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно з вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2017 року у відповідності до норми ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), й підстав для повторного перерахунку немає, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, та вважає за необхідне зарахувати до покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 08.01.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.

Зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2017 року у виді 5 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 21 червня 2017 року по 08 січня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1