У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000439.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04.03.2019 р., з визначенням застави у розмірі 500 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт із покладенням відповідних обов`язків.
У разі залишення ухвали без змін в частині застосованого запобіжного заходу, захисник просить зменшити визначений розмір застави.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
На його думку, слідчим суддею, не враховано того, що стороною обвинувачення не доведено наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та того, що матеріали клопотання слідчого не містять даних про недостатність застосування ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Під час допиту потерпілий ОСОБА_8 не вказував на ОСОБА_5 , як на особу, яка особисто приїжджала до нього та вимагала грошові кошти. Дані протоколів впізнання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_8 не доводять винуватості підозрюваного ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 має постійне місце мешкання в м. Миколаєві, де проживає разом із цивільною дружиною, яка вагітна і потребує догляду, ОСОБА_5 може проживати у своєї бабусі ОСОБА_11 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , і, не заперечує проти мешкання ОСОБА_5 в її квартирі, досудовим розслідуванням не надано даних про те, що ОСОБА_5 раніше переховувався від слідства та суду.
Вважає, що ризик знищення речей і документів відсутній, оскільки слідством проведені всі обшуки та вилучені всі речі.
Відсутній і ризик незаконного впливу на потерпілого, оскільки підозра є незаконною, що підтверджується поясненнями потерпілого та матеріалами провадження.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також відсутній, оскільки проведені всі обшуки, та допити, проведені всі негласні слідчі дії.
Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення не доведений, оскільки інших повідомлень про підозру відносно нього не має.
Звертає увагу на те, що лише тяжкість злочину не може свідчити про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Апелянт вважає, що, визначаючи розмір застави, слідчий суддя не врахував майнового стану підозрюваного та не навів підстав визначення саме такого розміру застави, а визначений розмір застави, є завідомо непомірним для ОСОБА_5 , що призводить до неможливості його виконання.
В даному випадку, на думку захисника, можливе визначення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідатиме нормам міжнародного права та практиці Європейського суду з прав людини.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вступив в попередню злочинну змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , розробивши злочинний план, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання передачі грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_8 з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства останнього. Зазначена вимога ґрунтувалась на отриманні від потерпілого грошових коштів за неіснуючий борг в сумі 3 000 доларів США. При цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 усвідомлювали, що ОСОБА_8 не має жодних боргових зобов`язань перед ними.
З метою реалізації свого злочинного умислу, 06.12.2018р. приблизно о 19.30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи прибули за місцем роботи ОСОБА_8 - до банного комплексу «Пальміра», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 92. В ході зустрічі, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 стали вимагати від потерпілого передачі їм грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, за неіснуючий борг. При цьому повідомили про те, що частину неіснуючого боргу в сумі 1 500 доларів США потерпілий повинен передати їм 15.12.2018 р. та ще 1 500 доларів США 20.12.2018 р.
В подальшому, з метою залякування потерпілого та примушування його до виконання раніше пред`явленої вимоги, в період з 15.12.2018 р. по 03.01.2019 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 неодноразово здійснювали телефонні дзвінки на мобільний телефон потерпілого, погрожували останньому застосуванням насильства та можливим вбивством, а також намагалися пришвидшити передачу потерпілим неіснуючого боргу в сумі 3 000 доларів США.
14.12.2018 р. ОСОБА_10 самостійно, а 18.12.2018 р., 20.12.2018 р., 26.12.2018 р. спільно з ОСОБА_9 приїздив до банного комплексу «Пальміра», де пред`явив ОСОБА_8 вимоги передачі грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, належних потерпілому як оплату за неіснуючий та не визнаний потерпілим борг. При зустрічі ОСОБА_8 заявляв про відсутність в нього 3 000 доларів США та зазначав, що вказана сума є значною для нього. В ході зустрічі, яка відбулась 26.12.2018 р., потерпілий знов повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про відсутність в нього грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, які вимагають останні, на що ОСОБА_10 змінив суму вимоги, пред`явленої ОСОБА_8 , знизивши її до 2 000 доларів США.
03.01.2019 р. о 14.50 год. ОСОБА_5 , діючи відповідно відведеної йому злочинної ролі, реалізуючи раніше розроблений спільний злочинний план, за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що потерпілий не визнає та не бажає передавати неіснуючий борг, прибув за місцем роботи ОСОБА_8 до банного комплексу «Пальміра» з метою отримання від останнього неіснуючого боргу в сумі 2 000 доларів США.
Потерпілий, на вимогу ОСОБА_5 , відкривши двері банного комплексу, запропонував останньому перейти до паркувального майданчику перед ТЦ «КИТ», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108. На автомайданчику потерпілий підійшов до власного автомобілю, з якого дістав пакет, в якому знаходилися раніше виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банкнот номіналом 500 грн. в кількості 109 шт., загальною сумою 54 500 грн. та передав пакет з імітаційними грошовими коштами ОСОБА_5 . Останній, отримавши зазначений пакет, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення. В цей момент він побачив співробітників правоохоронних органів та з метою уникнення кримінальної відповідальності, намагався втекти, викинувши при цьому пакунок з імітаційними грошовими коштами, однак, був затриманий о 14.55 год.
Дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимагання передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого.
04.01.2019 р. слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлених всіх обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується даними заяви потерпілого ОСОБА_8 від 10.12.2018 р., протоколів допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.12.2018 р., 14.12.2018 р., 22.12.2018 р., 28.12.2018 р., 03.01.2019 р., протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 11.12.2018 р., слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, тих обставин, що підозрюваний не працює, не має міцних соціальних зв`язків, житло винаймає, житла на праві власності не має, дійшов висновку про існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.12.2018 р., 14.12.2018 р., 22.12.2018 р., 28.12.2018 р. 03.01.2019 р., виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення конкретної негласної слідчої дії від 28.12.2018 р., затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 03.01.2019 р., огляду місця події від 03.01.2019 р. та інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .
Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, намагався втекти з місця вчинення злочину, при цьому, тікаючи, викинув отримані від потерпілого імітаційні грошові кошти, знає місце мешкання потерпілого, наразі досудовим розслідуванням не встановлено місцезнаходження всіх інших осіб причетних до вимагання у потерпілого грошових коштів, поєднаного з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого.
За наведеного, доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.
З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Вагітність дружини, з огляду на характер, вид та обставини вчиненого злочину, в якому він підозрюється, не зменшує встановлених ризиків та не є визначальним аргументом, який давав би можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами клопотання.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про визначення завідомо непомірного розміру застави для підозрюваного, оскільки відповідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, врахувавши в повній мірі вказані норми закону, оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , характеризуючи дані про його особу та обставини кримінального провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні передачі чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого, правомірно дійшов висновку про виключність даного випадку та визначив розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з чим погоджується і апеляційний суд.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або зменшення розміру застави, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 січня 2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3