Справа №-613/1300/18 Провадження №-1-кп/613/215/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2019 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000429 від 14 серпня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14 серпня 2018 року близько 10 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, знаходячись в приміщенні магазину «У Ксюши», що розташований за адресою: Харківська область Богодухівський район с.Степне вул.Шевченка, буд.19, скориставшись тим, що її подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу з прилавку скоїла крадіжку мобільного телефону марки «Meizu M3 Note 16 GB L681 Gray/Black», б/в, вартістю 2501 гривна 28 копійок, що належить ОСОБА_5 . Після чого з місця пригоди зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що 14 серпня 2018 року вона знаходячись в магазині «У Ксюши» в с.Степне скоїла крадіжку мобільного телефону, який знаходився на прилавку, мала намір його продати, але їй цього не вдалося. Погодилася із найменуванням та вартістю викраденого нею майна, вказаного в обвинувальному акті.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнила, що наслідки розгляду справи згідно даної статті їй відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченій покладається на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченою ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує її дії за ст.185 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, характеристику її особистості, яка полягає в тому, що вона раніше не судима, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану матеріальну шкоду відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудної, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудної, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудній ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 286 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Meizu M3 Note 16 GB L681 Gray/Black», який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 - залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя