Дата документу 10.01.2019 Справа № 322/768/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/768/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/29/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , в раніше судимого, останнього разу, вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2009 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 07 листопада 2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 9 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням погодженим прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратурі ОСОБА_9 , в якому вказує, що в провадженні СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріалі досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 14 червня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як вказано у клопотанні ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 13 червня 2017 року, близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння трактором МТЗ 892 Беларус, достовірно знаючи, що вказаний механічний транспортний засіб знаходиться не відкритій ділянці місцевості біля домоволодіння по вул. Лісній, 17 в с. Любицькє Новомиколаївського району Запорізької області, направився на попутних транспортних засобах у вказаний населений пункт. В подальшому, того ж дня, прибувши близько 16 години 00 хвилин в с. Любицькє Новомиколаївського району Запорізької області. переконавшись у наявності вказаного транспортного засобу на місцевості по вул. Лісній, 17, дочекавшись темного часу доби, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій заздалегідь обдуманий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, через незачинені дверцята, проник у кабіну вказаного трактора, який у встановленому законом порядку не було зареєстровано, у зв`язку з чим він не має свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та, відповідно, державного реєстраційного номера, який перебуває у законному володінні ОСОБА_11 . Далі, ОСОБА_7 , не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти цим транспортним засобом, сів за кермо даного трактора, і за допомогою наявних у кабіні ключів від замка запалення, запустив в дію його двигун, та розпочав на ньому рух по вул. Лісній в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, з подальшим напрямком руху по автодорозі і, подекуди, польовими дорогами через села Барвінівка, Заливне, Терсянка, Тернівка та Софіївка Новомиколаївського району Запорізької області та село Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне заволодіння вказаним трактором, який, на момент незаконного заволодіння, перебував у технічно працездатному стані, без механічних пошкоджень, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 2708-18 від 30 жовтня 2018 року, становить 258699 гривень. В подальшому, маючи повну можливість розпорядитись незаконно заволоділим транспортом, залишивши місце злочину та сховавши трактор за місцем свого мешкання, ОСОБА_7 , обернув викрадений трактор на власну користь, реалізувавши його через 1 тиждень після заволодіння, шляхом продажу мешканцю смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області ОСОБА_12 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 258699 гривень.

За даним фактом 14 червня 2017 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 не було повідомлено у передбачений КПК України спосіб про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того на думку слідчого судді прокурором не було доведено, наявність заявлених ризиків а також те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим у клопотанні ризикам. Крім того слідчий суддя зазначив, що повноваження прокурора і слідчого не були завірені належним чином, оскільки до клопотання були додані документи не завірені належним чином. В клопотанні не було зазначено які самі додатки і в які кількості були вручені стороні захисту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення, просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту. Апелянт наголошує, що висновки слідчого судді на предмет не повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, не відповідають дійсності і спростовуються показами підозрюваного і його захисника, які надавалися в судовому засіданні під час розгляду клопотання. Крім того слідчий суддя залишив без уваги і не дав належної оцінки наявності перелічених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також доводів прокурора на предмет неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вважає що особи слідчого і прокурора були перевірені слідчим суддею під час розгляду клопотання і підтвердженні копією витягу з ЄРДР, тому посилання в ухвалі в цьому контексті на протилежне є необґрунтованими. Обставини які характеризують особу містились в матеріалах кримінального провадження, про що повідомлялося слідчим і було з`ясовано слідчим суддею.

В обґрунтування доводів щодо поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали прокурору було надано лише 05.12.2018.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Щодо доводів апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.3 ч.2, ч.3 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду. Положенням ст.117 КПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Оскаржуване рішення слідчого судді було винесено 29.11.2018, однак проголошено лише вступну та резолютивну частину, при цьому зазначено, що вказана ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали було проголошено 04.12.2018 за відсутності прокурора. З матеріалів провадження випливає, що копію повного тексту ухвали прокурор отримав 05.12.2018. Вказані обставини, на переконання колегії суддів, позбавили можливості прокурора подати апеляційну скаргу у передбачений КПК України строк, тому з огляду на загальні засади судочинства і кримінального провадження доступу до правосуддя і реалізацію права на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за можливим визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною і поновити апелянту вказаний строк.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді в цілому відповідає вищезгаданим вимогам.

Правильність висновків слідчого судді щодо недотримання вимог КПК України при повідомленні ОСОБА_7 про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і доводи апелянта в цьому контексті не є предметом розгляду при апеляційному перегляді ухвал слідчого судді такого роду, адже перевірці підлягає саме обґрунтованість підозри. Крім того, в судовому засіданні сторони повідомили колегію суддів, що в рамках цього кримінального провадження вже складено і направлено до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України, з чого можна зробити закономірний висновок, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення була обґрунтованою.

Стосовно решти доводів слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевірив також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу (фактично встановивши існування лише одного заявленого ризику), недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в апеляційній скарзі не доведено обставин, які б свідчили про наявність заявленого ризику переховування і необхідність застосування запобіжного заходу. Доводи апелянта носять характер припущення. Дійсно, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких злочинів, однак ця обставина не свідчить про наявність ризику переховування, адже останній має постійне місце проживання. Суду не були надані докази того, що ОСОБА_7 не з`являвся на виклики слідчого чи не підкорявся його законним вимогам і розпорядженням. Останній прибув в судове засідання під час розгляду клопотання слідчим суддею і апеляційного перегляду провадження. Про правильність прийнятого слідчим суддею рішення свідчить той факт, що при існуванні ризику можливого вчинення нового кримінального правопорушення (з існуванням якого погодився слідчий суддя), слідчим і прокурором не було надано доказів і взагалі будь-яких аргументів на предмет того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цьому ризику.

Крім того, під час апеляційного розгляду сторони повідомили про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 вже було направлено до суду, і при таких обставинах питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу має вирішувати суд першої інстанції і на розгляді якого перебуватиме обвинувальний акт.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року задовольнити і поновити йому вказаний строк.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4