Справа №766/7622/19
н/п 1-кс/766/6311/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Головного Управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим (з дислокацією в м. Херсон) ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В силу ч. 5 ст. 176 КПК України не визначати ОСОБА_5 розмір застави.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим відділом ГУ СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000008 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

13.04.2019 громадянин України ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

14.04.2019 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 протягом 2014 року сповідував проросійські погляди та був прихильником незаконного, без проведення передбаченого ст. 73 Конституції України всеукраїнського референдуму, виходу зі складу України Луганської, Донецької та, за можливості, інших адміністративно-територіальних одиниць України, їх подальшого одностороннього визнання в якості фактично незалежних від України квазідержавних утворень - «Луганської народної республіки» (далі - «ЛНР») та «Донецької народної республіки» (далі - «ДНР») відповідно. В подальшому вказані утворення, а також, за можливості, інші адміністративно-територіальні одиниці України, мали б об`єднатись у так звану «Новоросію» - не передбачене чинним законодавством та не визнане у світі квазідержавне утворення, фактично незалежне від України.

Разом з цим, не пізніше квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено відповідно організації «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР») та «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), які підпадають під визначене ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» поняття терористичної організації, тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

У зв`язку із створенням та протиправною діяльністю вказаних терористичних організації 14.04.2014 Указом виконуючого обов`язки Президента України № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», тобто оголошено про початок проведення антитерористичної операції на сході України.

Крім того, постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27 січня 2015 року; «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України № 145- VIII від 04 лютого 2015 року; «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України № 337-УШ від 21 квітня 2015 року, так звані «ДНР» та «ЛНР» фактично визначено терористичними організаціями.

Усвідомлюючи вказані обставини, а саме протиправний та терористичний характер діяльності так званих «ЛНР» та «ДНР», факт проведення антитерористичної операції стосовно вказаних організацій, ОСОБА_5 , діючи з метою участі в діяльності терористичної організації «ЛНР», за невстановлених в ході досудового слідства обставин, але не пізніше липня 2014 року (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена) вступив до лав терористичної організації «ЛНР» в підрозділ «військова комендатура «ЛНР» в м. Алчевськ» на посаду водія «військового коменданта м. Алчевськ».

На вказаній посаді ОСОБА_5 приймав участь у діяльності терористичної організації «ЛНР» не менш, ніж 2 місяці (більш точний період в ході досудового слідства не встановлений), протягом яких надавав сприяння її діяльності шляхом перевезення учасників на автомобільному транспорті, у тому числі «військового коменданта м. Алчевськ» ОСОБА_7 , а також шляхом його безпосередньої участі у повсякденній протиправній діяльності вказаного воєнізованого терористичного підрозділу.

Крім того, ОСОБА_5 , з метою участі в діяльності терористичної організації «ДНР» за невстановлених в ході досудового слідства обставин, але не пізніше 2015 року (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена), вступив до її лав в підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », також відомий як «військова частина НОМЕР_1 ».

У складі вказаного підрозділу ОСОБА_5 надавав сприяння терористичній організації «ДНР» шляхом його безпосередньої участі у повсякденній протиправній діяльності вказаного воєнізованого терористичного підрозділу до 13.04.2019, коли його було виявлено та затримано співробітниками ГУ СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) на території пункту пропуску «Чонгар» під час слідування з тимчасово окупованої території АР Крим до материкової частини України та далі до тимчасово окупованих районів Донецької та Луганської областей в зоні проведення операції об`єднаних сил.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_5 підозрюється в участі у терористичній організації, а також у сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_5 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході даного провадження, у тому числі: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 13.04.2019; протоколом затримання громадянина ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 14.04.2019 стосовно «Батальйону Сомалі»; вилученою у громадянина ОСОБА_5 копією клопотання начальника відділу військового комісаріату « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по місту Алчевськ від 27.03.2019; вилученою у громадянина ОСОБА_5 довідкою, що видана «Министерством обороны ДНР войсковая часть НОМЕР_1 » № 128 від 10.01.2019; протоколами огляду сайту «Миротворець» від 14.04.2019; копією «Памятка. Список документов для поступления на военную службу по контракту» та медичними довідками, що видані медичними закладами т. зв. «ЛНР» та «ДНР» виданими у січні 2019 року; квитками за маршрутами «Стаханов Москва відправлення м. Алчевськ» від 10.04.19 та «Луганськ Москва Санкт-Петербург» від 19.11.2018.

Відомі дані про особу ОСОБА_5 та характеру вчиненого ним злочину, підозра у вчиненні якого обґрунтована вагомими доказами, вказують на існування ризиків, які дають підстави вважати, що в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою, підозрюваний буде мати можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, знищити або сховати речі та документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та місцезнаходження яких по теперішній час не встановлено, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Так, ОСОБА_5 постійно проживає на тимчасово окупованій території України (попереднє місце реєстрації АДРЕСА_2 ) та відповідно до довідки, що видана «Министерством обороны ДНР войсковая часть 08828» № 128 від 10.01.2019 ОСОБА_5 проживає за місцем постійної дислокації НЗФ військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на підконтрольній Україні території, має сталі зв`язки на непідконтрольній території України з числа бойовиків НЗФ так званих «Л/ДНР», що дає йому можливість переховуватися там необмежено довгу кількість часу, а також дає можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, у тому числі пов`язаних з тероризмом.

Крім того, наявність у органу досудового розслідування квитків на ім`я ОСОБА_5 маршрутами «Стаханов Москва відправлення з м. Алчевськ» від 10.04.19 та «Луганськ Москва Санкт-Петербург» від 19.11.2018, які були вилучені у останнього в ході проведення особистого обшуку при складанні протоколу затримання, свідчать про неодноразове порушення вказаним громадянином порядку в`їзду-виїзду на тимчасово окуповані території України та свідоме порушення чинного законодавства України. Разом із тим, наявність вказаних квитків свідчить про наявність у ОСОБА_5 сталих зав`язків в середовищі перевізників та можливість скористатися їх послугами для незаконного перетинання адміністративної межі з ТОТ України з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Зазначене створює всі передумови для ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування шляхом виїзду за межі материкової України.

Таким чином, викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 177 КПК України, відповідно до яких громадянин ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки викладені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, у тому числі на тимчасово окупованій території України, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Крім того, на даний час ОСОБА_5 має сталі зв`язки на непідконтрольній території України з числа бойовиків НЗФ так званих «Л/ДНР», у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати свою злочинну діяльність.

Враховуючи зазначені ризики, обґрунтованість підозри вагомими доказами, а також те, що у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але там не проживає, бо реєстрація формальна для отримання закордонного паспорту. Раніше не судимий. Сім`ї не має. Визнає свою причетність до злочину, в якому підозрюється.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Пояснив, що у повідомленні про підозру не вказаний час вчинення злочину, а також відсутня суб`єктивна сторона злочину. Крім того, стороною обвинувачення не надано належних доказів в обґрунтування підозри.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: …… до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статями 109-114-1, 258-258-2, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що 13.04.2019 року о 21.03 год. громадянин України ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

14.04.2019 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 13.04.2019; протоколом затримання громадянина ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 14.04.2019 стосовно «Батальйону Сомалі»; вилученою у громадянина ОСОБА_5 копією клопотання начальника відділу військового комісаріату « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по місту Алчевськ від 27.03.2019; вилученою у громадянина ОСОБА_5 довідкою, що видана «Министерством обороны ДНР войсковая часть 08828» № 128 від 10.01.2019; протоколами огляду сайту «Миротворець» від 14.04.2019; копією «Памятка. Список документов для поступления на военную службу по контракту» та медичними довідками, що видані медичними закладами т. зв. «ЛНР» та «ДНР» виданими у січні 2019 року; квитками за маршрутами «Стаханов Москва відправлення м. Алчевськ» від 10.04.19 та «Луганськ Москва Санкт-Петербург» від 19.11.2018.
Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя вважає непереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного зареєстрованого місця проживання, в тому числі і на підконтрольній Україні території, має зв`язки на окупованій території з числа бойовиків незаконних збройних формувань, і беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, враховуючи, що підозрюваний не заперечував, що є членом батальйону «Сомалі», існують ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Доказів наявності інших ризиків слідчому судді не надано, оскільки за матеріалами провадження свідки відсутні, а документи, які можуть бути використані як докази, були вилучені слідчим під час затримання підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання також не може бути задоволене з огляду на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-205, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою».

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 12.06.2019 року до 21.03 год. (час фактичного затримання).

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1