ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/143/19 Справа № 208/685/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши 15 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, що зареєстрований по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що, як було встановлено у межах судового розгляду, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.11.2013 р. ОСОБА_7 в порядку КПК України (1960 р.) було оголошено у розшук та одночасно змінено раніше обраний йому запобіжний захід у виді підписки про невиїзд на тримання під вартою.

З огляду на те, що за правилами п. 7, п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 р.) запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, слідчий суддя прийшов до висновку, що на даний час щодо ОСОБА_7 діє запобіжний захід підписка про невиїзд, що виключає додаткове застосування до нього ще одного запобіжного заходу, а отже і можливість його затримання з метою приводу до суду.

Крім того вказує, що надані матеріали не діють достатніх підстав для висновку про те, що ОСОБА_7 є повідомленим про підозру з підстав та в порядку, передбачених КПК України (2012 р.).

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді першої інстанції є необґрунтованою та незаконною.

Вказує, що суд першої інстанції припустився порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки клопотання слідчого, яке надійшло до суду 02.01.2019 р., було розглянуте по суті 10.01.2019 р., в той час як за правилами ст. 186 КК України його належало розглянути негайно після надходження.

Крім того зазначає, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 189 КПК України клопотання було розглянуте за відсутності прокурора.

Одночасно посилається на помилковість висновку суду про відсутність доказів набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у розумінні положень КПК України (2012 р.) з огляду на наявність у матеріалах кримінального провадження супровідного листа про надсилання останньому повідомлення про підозру.

Крім того вказує на помилкове застосування слідчим суддею норм п. 7, п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 р.), оскільки 25.12.2013 р. справу щодо ОСОБА_7 було направлено на досудове розслідування, а отже відповідно до п. 12 Перехідних положень КПК України (2012 р.) досудове розслідування у ній здійснюється на підставі КПК України (2012 р.), яким запобіжний захід у виді підписки про невиїзд не передбачений.

Також вказує, що раніше слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалою від 01.02.2018 р. вже був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 25.12.2018 р.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 189 КПК України розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Як вбачається з матеріалів справи, розгляд клопотання слідчого було здійснено тільки за участю слідчого, за відсутності прокурора, участь якого відповідно до процесуального закону не була необов`язковою, що за правилами п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України безумовно тягне скасування оскаржуваної ухвали.
Обговорюючи у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до наступного.
Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який за правилами ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, та з урахуванням додаткових обмежень, встановлених процесуальним законом.
Відповідно до ч. 1 ст 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не є повідомленим про підозру або затриманим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. На підтвердження набуття ним статусу підозрюваного, стороною обвинувачення надано копії повідомлення про підозру та супровідного листа, якими доводиться не більше, ніж сам факт складання таких документів. Разом із тим, не надано будь-яких доказів направлення їх поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, або вручення їх під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка проживає з ОСОБА_7 , житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання або адміністрації за місцем роботи, як цього вимагають положення ст. 135 КПК України, тобто не є доведеним вжиття заходів для вручення їх у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України.
З наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про недоведеність набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а отже і для його затримання з метою приводу для участі в розгляді відповідного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4