Справа №295/5547/19
УХВАЛА
Іменем України

11.04.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , винесене в кримінальному провадженні №0001502 від 09.04.2019 року,
в с т а н о в и в :
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , строком на 60 діб, починаючи з моменту його фактичного затримання.

Підставою для застосування указаного запобіжного заходу слідчий зазначає вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2019 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які прибули на автомобілі марки «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 , виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме: в будь-яку квартиру вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, пересвідчившись, в тому що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, зайшли до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_1 та підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , скориставшись заздалегідь підготовленим предметом типу відмичка, шляхом підбору ключа, відкрили вказані вхідні двері та з метою таємного викрадення чужого майна, спільно проникли до вказаної квартири у такий спосіб.

В цей час, ОСОБА_8 , діючи в межах спільної злочинної домовленості, перебував в салоні автомобіля «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 біля під`їзду №1 вказаного будинку, щоб у разі необхідності повідомити ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про можливе викриття їх злочинних дій.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оглянули вказану квартиру, де виявили та викрали чуже майно, а саме: мікрохвильову піч, торгівельної марки «Liberton», моделі «LMW 2016», серійний номер , вартістю 1 500 грн. 00 коп. що належить ОСОБА_12 та посвідчення державних службовців на ім`я ОСОБА_12 та на ім`я ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , утримуючи викрадене майно при собі, на автомобілі місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 1 500 грн. 00 коп.

Вину ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Крім того, у клопотанні слідчий вказала про те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років позбавлення волі, останнє свідчить про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, слідчий посилається на наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відсутність у нього місця роботи, вік та стан здоров`я підозрюваного, який стаціонарного лікування не потребує, за віком є особою молодого віку, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований.

В судовому засіданні прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід та пояснив, що не буде переховуватись від органу досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив його підзахисний не має наміру переховуватись від органів слідства, просив застосувати більш м"який запобіжний захід в вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 09.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

09.04.2019 року, о 13-44 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

10.04.2019 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частина 1, 2 ст. 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 ст. 194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вже зазначалось, стороною обвинувачення вважається наявність ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки на даному етапі досудового розслідування не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя вважає не обґрунтованим ризик щодо впливу ОСОБА_8 на свідків.

Європейським Судом з прав людини звернуто увагу, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Слід зазначити, що в судовому засіданні не було встановлено конкретних фактів, які б свідчили про існування ризику переховування.

Слідчим суддею встановлено та враховано наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 178 КПК України, які мають бути враховані при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, а саме те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Також взято до уваги й те, що кримінальне правопорушення здійснено групою осіб ; підозрюваний відмовився від надання показів, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.

Беручи до уваги викладені доводи, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до частин 1,2 ст. 185 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам доведених прокурором.

На підставі викладеного, для досягнення мети застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням обов`язкві, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженому прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю.
Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце постійного проживання АДРЕСА_4 в період доби з 22-00 год до 07-00 год строком на 60 діб, а саме до 08.06.2019 р.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КК України:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ ВП ГУНП в Житомирській області, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 13-44 год., 09.04.2019 року.
Строк дії ухвали встановити до 13-44 год., 08.06.2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1