Справа № 396/455/18
Провадження № 1-кп/396/103/18
Іменем України
22.01.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишків, Долинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, працюював робітником ГАЗ КОМ і К, не працює, особа з інвалідністю 3 групи, одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судомого;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
представників потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 в другій декаді лютого 2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), також на початку третьої декади лютого 2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Кримінальні правопорушення було вчинено при наступних обставинах.
В другій декаді лютого 2018року в після обідній період, більш точної дати та часу ні судом ні слідством не встановлено обвинувачений ОСОБА_3 , маючи вільний доступ перебував в хірургічному відділенні Комунального закладу «Новоукраїнської центральної районної лікарні» (далі КЗ Новоукраїнська ЦРЛ), що розташований за адресою пров. Лікарняний, 1 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, де виконував будівельні роботи.
Перебуваючи в приміщенні будівлі, в другій половині дня виконуючи ремонті роботи, в обвинуваченого ОСОБА_11 виник умисел на таємне викрадення чужого майна та з метою власного збагачення, прибув до кімнати № 20, яка знаходиться на другому поверсі в хірургічному відділенні.
Прийшовши до вказаної кімнати обвинувачений ОСОБА_12 виявив на підлозі дерев`яні ящики в яких знаходились три медичні апарати Ілізарова 1984 року виготовлення. 1985 року виготовлення та 1976 року виготовлення, помітивши які у обвинуваченого ОСОБА_11 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, викрав три зазначені апарати помістивши до сумки, яку раніше заготовив для поміщення викраденого майна та приніс з собою.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_12 продовжуючи свій злочинний умисел та з ціллю винести та вільно розпорядитися покинув місце вчинення злочину та збув викрадене майно, за яке отримав грошові кошти, витратив їх на власні потреби.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 131 від 24.03.2018 року вартість одного апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1976 року випуску складає 4313 грн., вартість апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1984 року випуску, складає 4313 грн., вартість апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1985 року випуску, складає 4313 грн.
Продовжуючи злочинну діяльність, на початку третьої декаді лютого 2018 в після обідній період, більш точної дати та часу ні судом ні слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи вільний доступ перебуваючи в хірургічному відділенні Комунального закладу «Новоукраїнської центральної районної лікарні» (далі КЗ Новоукраїнська ЦРЛ), що розташований за адресою пров. Лікарняний, 1 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області де виконував будівельні роботи.
Перебуваючи в приміщенні будівлі в другій половині дня виконуючи ремонті роботи, в обвинуваченого ОСОБА_11 виник умисел на таємне викрадення чужого майна та з метою власного збагачення, прибув до кімнати № 20, яка знаходиться на другому поверсі в хірургічному відділенні.
Прийшовши до вказаної кімнати, обвинувачений ОСОБА_12 виявив на підлозі дерев`яні ящики в яких знаходились медичні апарати, а саме однин апарат ОСОБА_13 1988 року виготовлення та один набір апарату Ілізарова 2016 року виготовлення, помітивши які у ОСОБА_11 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи який, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, викрав зазначені апарати помістивши до сумки, яку раніше заготовив для поміщення викраденого майна та приніс з собою.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_12 продовжуючи свій злочинний умисел та з ціллю винести та вільно розпорядитися покинув місце вчинення злочину та збув вкрадене майно, за яке отримав грошові кошти, витратив їх на власні потреби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні спочатку визнав частково а потім у повному обсязі, пояснивши обставини вчинення злочину, які повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті та що працюючи робітником в ГАЗ КОМ і К, здійснювали ремонт в ЦРЛ, де і проживали та думав, що апарати не придатні для використання та є металом, але виявилося що це апарати ОСОБА_13 , визнає цивільний позов, який відшкодовуватиме із пенсії а весною відновить роботу в будівельній організації та із заробітної плати.
У скоєному щиро розкаюється, стверджуючи, що такого більше не повториться, просить сурово не карати та не позбавляти волі.
Представник потерпілого в судовому ОСОБА_8 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 проводив ремонт хірургічного відділення Новоукраїнської ЦРЛ, що розташоване на третьому поверсі. Роботи виконувались за результатами проведеного тендеру з Черкаською компанією ТОВ "Ком і К". В лютому 2018 року головний лікар повідомив про крадіжку апаратів ОСОБА_13 , які знаходились в палаті №20 хірургічного відділення, в дерев`яних ящиках та використовувались за потербо. Сестра-хазяйка помітила пошкодження ящиків, саме таким чином і було виявлено крадіжку. Вже під час слідстава було встановлено, що крадіжку скоїв саме ОСОБА_3 , який обіцяв відшкодувати шкоду, але до даного часу не відшкодував. Розмір збитків було встановлено за результатом проведених експертиз, цивільний позов в розмірі 46 692 грн. підтримує. Покарання обвинуваченого відносить на розсуд суду та просить задовольнити цивільний позов в повному обсязі.
Замінений представник потерпілого ОСОБА_14 цивільний позов підтримала та просить стягнути з обвинуваченого, міру покарання призначити як просить прокурор.
За згодою учасників судового провадження, суд прийняв відмову сторони захисту від допиту свідків, експерта та дослідження доказів, на допиті яких інші учасники не наполягали.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності його позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження,захиснику, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх під сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, на підтвердження вини обвинуваченого та сум завданої шкоди:
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 131 від 24.03.2018 року, відповідно до якого вартість одного апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1976 року випуску складає 4313 грн., вартість апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1984 року випуску, складає 4313 грн., вартість апарату Ілізарова бувшого у використанні з 1985 року випуску, складає 4313 грн.;
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази у зазначеному порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - скоєно середньої тяжкості кримінальні правопорушення;
- Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину.
- Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, офіційно був працевлаштований, де також характеризується позитивно, але на час виненсення вироку звільнився через відсутність роботи, особа з інвалідністю 3 групи. Скарг на стан здоров`я не має, не перебуває на «Д» обліку у лікаря - нарколога та у лікаря-психіатра.
Згідно висновку Новоукраїнського РВ з питань пробації, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 вважають, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне покласти на правопорушника обов`язки покладені п. 2.2 ст. 76 КК України. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюють як середній (а.п. 36).
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу винуватого, позицію прокурора, представника потерпілого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до наступного висновуку, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, так як обвинувачений офіційно не працює, та не має постійного доход, а розмір пенсії 1497 грн. не є значним, тому суд вважає до нього не може бути застосовано покарання у виді штрафу, арешту та обмеження волі та призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України.
Врахувавши те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_3 буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироку законної сили: металеві вироби у вигляді напівдуг із отворами круглої форми по всій довжині відрізків форми із отворами по краям загальною вагою 5 кг, вилучені 16.03.2018 року та металеві вироби у вигляді напівдуг із отворами круглої форми по всій довжині відрізків форми із отворами по краям загальною вагою 0,8 кг, вилучені 19.03.2018 року, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути Новоукраїнській районній центральній лікарні.
Судові витрати по справі становлять 90 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирався, тому і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, з випробовуванням, і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до п. 1.2. ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в розмірі 90(дев`яносто) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні після набранням вироку законної сили: металеві вироби у вигляді напівдуг із отворами круглої форми по всій довжині відрізків форми із отворами по краям загальною вагою 5 кг, вилучені 16.03.2018 року та металеві вироби у вигляді напівдуг із отворами круглої форми по всій довжині відрізків форми із отворами по краям загальною вагою 0,8 кг, вилучені 19.03.2018 року, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути Новоукраїнській районній центральній лікарні.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1