АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/91/19 Справа № 712/55/19 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 щодо скасування повідомлення про підозру від 08.10.2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулися до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 зі скаргою про скасування повідомлення про підозру від 08.10.2018 року.

Обґрунтування оскарження повідомлення про підозру від 08.10.2018 року, ухваленого прокурором Черкаської області ОСОБА_11 в порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України мотивують наступним.

04.10.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, у кримінальному проваджені № 0000141 від 23.08.2018 року. Повідомлення про підозру від 04.10.2018 року підписав прокурор Черкаської області ОСОБА_11 , а повідомлення за його дорученням здійснив 04.10.2018 року керівник Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

08.10.2018 року прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_13 об`єднав вказане кримінальне провадження з кримінальним провадженням № 000000201 від 29.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, присвоївши єдиний номер 000000201.

08.10.2018 року прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_13 визначив підслідність об`єднаного кримінального провадження за слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

08.10.2018 року за дорученням прокурора Черкаської області ОСОБА_11 керівником Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_12 було повідомлено про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351 та ч. 2 ст. 364 КК України. Повідомлення про підозру від 08.10.2018 року підписав прокурор Черкаської області ОСОБА_11 .

В об`єднаному кримінальному провадженні № 000000201 від 29.08.2017 року, відомості про яке внесено до ЄРДР до внесення змін до ст. 303 КПК України, 04.10.2018 року було оголошено про підозру ОСОБА_10 в кримінальному провадженні проваджені № 0000141 від 23.08.2018 року, тобто після внесення змін до ст. 303 КПК України, яке об`єднано з первинним кримінальним провадженням, датованим 29.08.2017 року. Предметом скарги в тому числі є оскарження підозри в частині кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 351 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.08.2018 року.

Черкаський міський голова відноситься до спеціальної категорії суб`єктів, яким повідомлення про підозру здійснюється за спеціальною процедурою, передбаченою ст. 481 КПК України, в якій чітко та прямо зазначено, що письмове повідомлення про підозру міському голові здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Оскільки повідомлення про підозру від 08 жовтня 2018 року підписано прокурором Черкаської області ОСОБА_11 , саме він в силу вимог ст. 481 КПК України повинен був здійснити таку процесуальну дію. Передоручення зазначених повноважень законом не передбачено.

Виходячи з вище викладеного вважають, що фактично такої процесуальної дії як здійснення повідомлення про підозру Черкаському міському голові ОСОБА_10 08.10.2018 року відповідно до вимог ст. 481 КПК України прокурором Черкаської області не здійснено, а тому ОСОБА_10 не повідомлено про підозру у передбаченому законом порядку, внаслідок чого сама підозра є необґрунтованою. Відсутність належним чином здійсненого повідомлення про підозру унеможливлює здійснення слідчим суддею оцінки об`єктивності твердження про обґрунтованість підозри, оскільки фактично ОСОБА_10 на теперішній час не має статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, не має статусу підозрюваної особи і відносно нього не здійснюється публічного кримінального переслідування.

Окрім того, в частині здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вважають, що воно вручено не вповноваженою особою, й саме повідомлення про підозру підписане також не уповноваженою на те законом особою - прокурором Черкаської області ОСОБА_11 , оскільки порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України щодо підслідності.

Як вбачається з повідомлення про підозру, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України було вчинене ОСОБА_10 як Черкаським міським головою (тобто службовою особою місцевого самоврядування) 20.07.2017 року, й задекларована шкода складає 447 436,25 грн., що у 559 і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення злочину. Отже, відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні мають здійснювати лише детективи Національного антикорупційного бюро України. Підписання повідомлення про підозру прокурором області є незаконним, адже суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про прокуратуру». Тому ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000201 від 29.08.2017 року, яке знаходиться в провадженні слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Також вказують на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_10 підозри в частині підозри за ч. 1 ст. 351 КК України, адже в описаних прокурором діях міського голови заздалегідь відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, а ОСОБА_10 за цих обставин не є суб`єктом цього злочину. Крім того, вважають необґрунтованою підозру також в частині ч. 2 ст. 364 КК України.

Просять скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 08.10.2018 року у кримінальному провадженні № 0000201 від 29.08.2017 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351 та ч. 2 ст. 364 КК України. Також просять зобов`язати уповноважену особу з числа процесуальних керівників групи прокурорів або слідчих внести відповідні зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні № 0000201 від 29.08.2017 року шляхом виключення відомостей в частині повідомлення про підозру ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2019 року скарга захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру від 08.10.2018 року залишена без задоволення.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що оскаржуване повідомлення про підозру підписане керівником регіональної прокуратури без порушення вимог ст. 481 КПК України, з викладенням згідно ст. 277 КПК України обґрунтувань такої підозри уповноваженою посадовою особою сторони обвинувачення, а не дотримання процедури вручення вказаного повідомлення за таких обставин не може бути підставою для задоволення скарги, оскільки стосується аспектів набуття статусу підозрюваної особи.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 від 16.01.2019 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 08.10.2018 року у кримінальному провадженні № 0000201 від 29.08.2017 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351 та ч. 2 ст. 364 КК України, та зобов`язати уповноважену особу з числа процесуальних керівників групи прокурорів або слідчих внести відповідні зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань по цьому кримінальному провадженню № 0000201 від 29.08.2017 року шляхом виключення відомостей в частині повідомлення про підозру ОСОБА_10 .

В поданій апеляційній скарзі указується, що слідчий суддя підтвердив право сторони захисту оскаржити повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. Згідно тексту ухвали слідчий суддя фактично повністю погодився з обґрунтуванням скарги, а саме:

- про вручення повідомлення про підозру не належним чином в прядку ст. 278 КПК України та окремій категорії осіб, до яких відноситься Черкаський міський голова ОСОБА_10 ,

- в порядку ст. 481 КПК України, дійшовши висновку про недопустимість у цьому випадку передоручення повноважень на здійснення повідомлення про підозру Черкаському міському голові, вважаючи нездійсненим повідомлення йому 08.10.2018 року про підозру;

- про підслідність відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України цього кримінального провадження за підозрою ОСОБА_10 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, детективам Національного антикорупційного бюро України.

Разом з тим, указують, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що у зв`язку з визнанням ним факту нездійснення 08.10.2018 року ОСОБА_10 як Черкаському міському голові повідомлення про підозру, перевірка судом обґрунтованості самої підозри неможлива.

Так, стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України. Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства. Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру на переконання сторони захисту є не тільки відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру, а і порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру. Наприклад, порушення порядку збирання доказів тягне за собою визнання їх судом недопустимими.

Слідчим суддею встановлено, що такої процесуальної дії як здійснення повідомлення про підозру Черкаському міському голові ОСОБА_10 08.10.2018 року відповідно до вимог ст. 481 КПК України прокурором Черкаської області не здійснено, а тому ОСОБА_10 не повідомлено про підозру у передбачений законом порядок.

На переконання сторони захисту, відсутність належним чином здійсненого повідомлення про підозру само по собі вказує на необґрунтованість підозри, оскільки слідчий суддя визнав, що ОСОБА_10 на теперішній час не може мати статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, не може мати статусу підозрюваного і відносно нього не здійснюється публічного кримінального переслідування.

Погодившись з обґрунтуванням скарги, слідчий суддя ухвалив рішення про відмову у задоволенні скарги, яке суперечить його висновкам в описовій частині, залишивши в силі повідомлення про підозру з огляду на підписання його уповноваженою особою - прокурором Черкаської області. Саме у зв`язку з цим слідчий суддя відмовився давати оцінку обґрунтованості цього повідомлення про підозру,

Наслідком оскарження повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. І ст. 303 КПК України, в разі обґрунтованості скарги, є скасування цього повідомлення (п. 1-1 ч. 2 ст. 307 КПК України). За логікою слідчого судді порушення порядку здійснення повідомлення про підозру, втому числі і з порушенням правил про підслідність, не може бути піддане судовому контролю з наслідком, передбаченим п. 1-1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. Захисник ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_10 належно повідомлений про розгляд справи, не може бути присутній через хворобу, тому адвокат просив слухати справу без його участі.

Прокурори просили відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, крім іншого, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; про скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Насамперед, колегія суддів вважає необхідним вказати, що вбачає обґрунтованою позицію слідчого судді стосовно прийняття до розгляду по суті скарги захисників на указане вище повідомлення про підозру, оскільки в об`єднаному провадженні № 000000201, відомості про яке в ЄРДР були внесені 29.08.2017 року, були об`єднані в одне провадження й інші провадження, відомості про які були внесені в ЄРДР вже після набрання чинності відповідними положеннями КПК України щодо можливості оскарження повідомлення про підозру, на що слушно указують захисники.

Також колегія суддів вбачає необхідним вказати, що, оскільки стороною обвинувачення апеляційна скарга на указану вище ухвалу слідчого судді не подавалася, а сторона захисту, яка є апелянтом, не оскаржує ухвалу в частині висловлених слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали позицій щодо підслідності кримінального провадження та порядку вручення повідомлення про підозру, не погоджуючись із резолютивними висновком слідчого судді за наслідками розгляду скарги, в цій частині колегія суддів, керуючись положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, оскаржуване рішення не переглядає.

При цьому колегія суддів вбачає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано визначив межі можливого оскарження повідомлення про підозру. Зокрема, у положенням п. 10 ч. 1 ст. 303 і ч. 2 ст. 309 КПК України передбачається можливість оскарження повідомлення слідчого, прокурора про підозру, але не процедура його вручення.

Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З огляду на це, логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями ст. 278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру.

Таким чином, системний аналіз указаних вище положень КПК України вказує на те, що поняття «повідомлення про підозру» розуміється у чинному КПК України саме як окремий процесуальний документ, а не як дія (процедура, процес), оскільки для цього у чинному КПК законодавцем вжито інший термін «вручення повідомлення про підозру».

Враховуючи це, цілком вірною є позиція слідчого судді стосовно того, що чинним КПК України на даний час не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст. 277 КПК України. Тому й аспекти підслідності у цьому випадку не мають впливу на безпосередній предмет скарги, хоча мають істотне значення для провадження в цілому, адже повідомлення про підозру у даному разі складене прокурором, а не слідчим.

З огляду на це, колегія суддів не вбачає достатньо обґрунтованими доводи захисників на те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру, аспекти підслідності, адже слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах, і у спосіб, визначений законом, а відступ від цього правила має зумовлюватися виключними підставами, оскільки це може порушувати існуючий баланс між суспільним інтересом щодо необхідності ефективного здійснення досудового розслідування і правом особи на ефективний захист в межах кримінального провадження.

Тому слідчий суддя, розглянувши скаргу та дійшовши висновків, які указані в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, оскільки у скарзі захисники вказували на аспекти порушення підслідності справи та процедури вручення повідомлення про підозру, на що слідчий суддя був зобов`язаний дати мотивовану відповідь і зробив це, цілком обґрунтовано відмовив у задоволення скарги, вказавши, що в межах, визначених чинним КПК України, немає підстав для скасування цього повідомлення як процесуального документу, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 277 КПК України, й складене воно належною особою.

З огляду на це, проблематика підслідності цього провадження і аспектів щодо процедури вручення особі повідомлення про підозру мають бути предметом дослідження судом при розгляді провадження по суті в контексті аналізу допустимості отриманих доказів, враховуючи, що одним з обов`язкових критеріїв такої допустимості є критерій здобуття доказу уповноваженою законом особою.

Тому, керуючись ст.ст. 277, 303, 307 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 щодо скасування повідомлення про підозру від 08.10.2018 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :