Справа № 489/1541/19
Номер провадження 1-кс/489/795/19
У Х В А Л А
ім`ям України
22 березня 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме зберігання чоловіком на ім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичних засобів.

Слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на металевий ополоник з нашаруванням речовини коричневого кольору, вилучений 20.03.2019 р. в ході обшуку по АДРЕСА_1 , як на речовий доказ, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо не буде доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні.
При цьому, вважаю, що очевидні правові підстави для арешту цього майна, як речового доказу відсутні, оскільки слідчим не доведені підстави вважати речовим доказом вказане майно, яке не є предметом кримінального правопорушення, що полягає у зберіганні наркотичних засобів та не могло зберегти на собі сліди цього правопорушення.
Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про накладення арешту на металевий ополоник з нашаруванням речовини коричневого кольору, вилучений в ході обшуку по АДРЕСА_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: