Справа №589/5434/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/49/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0001928 від 12 грудня 2018 року, яке перебуває в провадженні Шосткинського відділу поліції (м. Шостка) ГУ Національної поліції у Сумській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

22 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено частково, та обрано відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_7 виконання окремих обов`язків, а саме: заборонено йому залишати місце проживання - квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі м. Шостка Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії запобіжного заходу встановлено до 20 лютого 2019 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просив оскаржуване ним рішення слідчого судді скасувати через його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і постановити нову ухвало, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на 60 діб.

Так, на переконання прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки. Вважає, що слідчим суддею при розгляді даного клопотання не було враховано, що ОСОБА_7 вчинений тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, а також те, що даний корисливий злочин ним було вчинено після того як до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відношенні ОСОБА_7 20.06.2018 року, 27.06.2018 року та 26.09.2018 року були скеровані обвинувальні акти за ч. 3 ст. 185 КК України. Прокурор стверджує, що зважаючи на вік потерпілої, а також те, що вона фізично та психологічно слабша від підозрюваного ОСОБА_7 є підстави вважати, що він перебуваючи на свободі зможе вплинути на неї та буде перешкоджати встановленню істини по справі, тим більше, що потерпіла проживає в одному будинку з його рідною бабусею, на що слідчий суддя уваги не звернув. На думку прокурора, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може стати стимулом для подальшого скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Вказує також на те, що на даний час ОСОБА_7 не працює, не навчається, не має постійного заробітку, проживає за рахунок випадкових заробітків, що свідчить про можливість вчинення ним інших злочинів, з метою здобування собі таким шляхом засобів для існування. Крім того вважає, що як в поданому клопотанні про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, так і безпосередньо під час його розгляду слідчим та прокурором належним чином і достатньо обґрунтовано наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: він може переховуватись від органів досудового розслідування або/та суду, незаконно вплинути на свідків та потерпілу та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрати більш суворіший запобіжний захід тримання під вартою, думки підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 16 листопада 2018 року в денний час пішов до підвалу першого під`їду будинку АДРЕСА_3 , з метою викрадення будь-якого майна. Оглядаючи підвальне приміщення № 15 в даному підвалі, через отвір між дверима та дверною коробкою побачив цінне майно, вирішив проникнути до даного приміщення та викрасти майно. Після цього, 16 листопада 2018 року у денний час ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, діючи повторно, взявшись рукою за ручку дверей, смикнув їх та відчинивши таким чином двері, проник до підвального приміщення № 15 за вказаною адресою, звідки таємно від оточуючих викрав 4 кг брухту міді у вигляді мідного дроту, загальною вартістю 572 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останній матеріальний збиток на вказану суму. У подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчиненого кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

12 грудня 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України Шосткинським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001928 та розпочато досудове розслідування.

21 грудня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 20-21).

22 грудня 2018 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою звернувся слідчий СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 (а.с. 1-5), яке ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року було задоволено частково та обрано відносно ОСОБА_7 інший, більш м`який вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце проживання: квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду (а.с. 46-49).

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Між тим, свою вину в інкримінованому злочині не заперечив і сам підозрюваний ОСОБА_7 в ході судового розгляду клопотання слідчого. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомлених ОСОБА_7 підозр, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З матеріалів справи слідує, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування певного ступеню ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 нового злочину, є обґрунтованими з огляду на те, що відносно останнього в провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області уже перебуває три обвинувальні акти, однак для запобігання цим ризикам, як правильно визначив слідчий суддя, може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на ОСОБА_7 виконання окремих обов`язків. Наведені в клопотання свідчого обставини не дозволять стверджувати про наявність у поведінці ОСОБА_7 того рівня суспільної небезпеки, який би виправдовував його тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність ні слідчим, ні прокурором, передбаченого п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливого ухилення підозрюваного ОСОБА_7 від слідства і суду та можливого ризику незаконного впливу на потерпілу, чи інших осіб у даному кримінальному провадженні, а також, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування, оскільки вказані обставини не містять доказового підгрунття, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими.

Також, прокурор у своїй апеляційній скарзі не обґрунтував на доказах, яким чином підозрюваний перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом за місцем мого проживання: квартира АДРЕСА_2 , фізично чи психологічно зможе вплинути на потерпілу, яка мешкає за іншою адресою.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності оскаржуваної ухвали, як і його доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Підтвердженням правильності застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є належна процесуальна поведінка останнього та сумлінне виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків з часу застосування вказаного запобіжного заходу до теперішнього часу та той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явився у судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, не зважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування такого запобіжного заходу як тримання його під вартою.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього виконання окремих обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4