Справа № 307/3945/18
Провадження № 1-кп/307/464/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Вельке-Мезиржичи Чеської Республіки, де він працював робітником на складі фірми «РОЕХ» з виробництва шоколаду, зустрівся із невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_6 , у якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, умисно, у період з 24 по 25 жовтня 2016 року, незаконно, без мети збуту, придбав у невстановленому слідством місці психотропну речовину, а саме «псицолин», яка знаходилась в скляній пляшці ємністю 50 мл. та в подальшому став зберігати при собі без мети збуту. Після цього, 31 жовтня 2016 року, близько 21 години 15 хвилин, на контрольно-пропускному пункті «Вишнє Нємецке», район Собранце Словацької Республіки, в легковому автомобілі марки «Volkswagen T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в дорожньому багажі, а саме в чоловічій куртці синього кольору, яка належить ОСОБА_4 , працівниками митних органів Словацької Республіки було виявлено та вилучено скляну пляшку ємністю 50 мл. з написом «Білий чай з грушею і медом», у якій знаходилися сухі частини подрібнених грибів роду «Psilocybe».
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ст.309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості від 21 грудня 2018 року у кримінальному провадженні №0000797 від 10.07.2018 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Відповідно до умов вказаної угоди від 21 грудня 2018 року обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні №0000797 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст.468, 469, 470, 472, 473 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.309 ч.1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст.309 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Також у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості..
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 21 грудня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000797 від 10.07.2018 року, між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання за ст. 309 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат немає.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1