У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2019 Справа №607/1205/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 03 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, із клопотанням про накладення арешту на вилучені речі, а саме: металеві осколки, видалені з тіл ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також на одяг ОСОБА_5 , а саме: куртку, кофту, штани, спідню білизну.

У судове засідання слідчий на розгляд клопотання про арешт майна не з`явився.
Неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна у його відсутності у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається із клопотання, слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000005 від 03 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, без передбаченого законом дозволу в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб знайшов вибуховий пристрій протипіхотну гранату, який він тривалий час зберігав без передбаченого законом дозволу, а також, знаходячись в нежилому будинку по АДРЕСА_1 02 січня 2019 року близького 22 год. 00 хв. без передбаченого законом дозволу носив при собі зазначений вибуховий предмет гранату.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 03 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16 січня 2019 року представники Тернопільської університетської лікарні добровільно видали металеві осколки, видалені з тіл ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того 16 січня 2019 року ОСОБА_9 добровільно видав для долучення до матеріалів провадження одяг його доньки ОСОБА_5 , а саме: куртку, кофту, штани, спідню білизну.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Так згідно вимог ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме в розумінні ч.1 ст.98 КПК України збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені речі, зазначені в клопотанні, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, та вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, приходжу до переконання, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н ОВ И В :
Клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі, а саме: металеві осколки, видалені з тіл ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також на одяг ОСОБА_5 , а саме: куртку, кофту, штани, спідню білизну.

Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим криміналістом СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1