Справа № 467/890/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження№0000126 від 18.03.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.09.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, покарання відбуте 05.12.2018 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 17.03.2018 у вечірній час, ОСОБА_5 , знаходячись в житловому будинку, належному ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагав по господарству, помітив в одній із кімнат рибальські вудочки з оснащенням, в цей моменту ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_6 внаслідок травми не міг пересуватись без сторонньої допомоги та не спостерігав за ним, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу пройшов до кімнати, де відкрив кришку ящика з якого таємно викрав дві рибальські вудочки марки «KALIPSO», моделі 2706 2,7 м вартістю 160 грн. кожна з котушками марки «COBRA 4000» вартістю 195 грн. кожна, лісками 2,20 мм 100м вартістю 38 грн. кожна, та одну рибальську вудочку марки «STRONGHERKLES» 50-300 3 м вартістю 180 грн. з котушкою марки «COBRA 4000» вартістю 195 грн., ліскою 0,18 мм 100 м вартістю 38 грн., поплавком на 6 г вартістю 10 грн. після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1209,00 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив викладені обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кількістю та вартістю викраденого майна, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 вважав за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами справи, встановленими органами досудового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, що узгоджуються з обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладеними вище, просив ОСОБА_5 суворо не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений та потерпілий вірно розуміють зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді втрати права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину проти власності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має двох неповнолітніх дітей, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачена має належні соціальні зв`язки. Також суд враховує вік обвинуваченого, його спосіб життя, те що він не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій. Судом не встановлено наявності зв`язків з антигромадськими елементами.

Суд приймає до відома висновок про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, що не становить високої небезпеки для суспільства та для окремих осіб, викладений в досудовій доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, складеної інспектором Арбузинського МРВ філії ДУ «Центр пробації».

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 140 (ста сорока) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1