ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/636/18 Справа № 187/855/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

cуддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 197-1 КК України повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення при обвинуваченні ОСОБА_7 у самовільному зайнятті земельних ділянок загальною площею 24,82 га, 11,02 га, 16,76 га не зазначено їх чітке місце розташування на місцевості, їх координат як місця вчинення злочину, при цьому вказав, що в даному випадку формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України не конкретизоване, містить розбіжності при викладенні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку обвинувачення висунуте не конкретно, а тому суд не має можливості розглянути такий обвинувальний акт.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального - процесуального закону.

Зазначає, що даний обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки він має усі зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України відомості, в тому числі і дані, визначені у п. 5 вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт містить і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (із зазначенням місця, часу способу, мотиву та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за вказаними статтями.
Апелянт одночасно вказує, що в обвинувальному акті чітко зазначено місце розташування земельних ділянок з зазначенням кадастрових номерів та їх форми власності, яка відноситься до державної власності.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав апеляційну скаргу сторони обвинувачення необгрунтованою та просив відмовити в її задоволенні.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав її безпідставною, а ухвалу суду щодо ОСОБА_7 законною та обгрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скаргу прокурора слід задовольнити на таких підставах.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті чіткого місця скоєння кримінального правопорушення є передчасними, оскільки прокурором було зазначено ті відомості які він вважає встановленими, а саме умовне розташування земельних ділянок кожної окремо та з зазначенням форми власності, до якої вони належать.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , при його складанні вищевказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.
Не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акту з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4