Справа № 149/456/19
Провадження №1-кп/149/81/19
Номер рядка звіту 90
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

14.03.2019 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000646 від 15.12.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.04.2016 року вироком Хмільницького міськрайонного суду у Вінницькій області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, не є депутатом

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 06.04.2016 року вироком Хмільницького міськрайонного суду у Вінницькій області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

13.12.2017 року близько 12:00 год. ОСОБА_4 , повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що у домогосподарстві, розташованому по АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , тимчасово ніхто не проживає, з метою власного незаконного збагачення та викрадення цінних речей, вирішив проникнути до вищевказаного домогосподарства. У подальшому, ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до вищезазначеного домогосподарства, де шляхом відкриття дверей, які були замкненні на навісний замок, проник в середину будинку. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, вчинив крадіжку телевізора «Samsung CS-21K 30ZHQ (R)» та програвача «Panasonik DV-S668 DVD-player».

Після вчинення крадіжки з вказаним телевізором та програвачем ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме, 13.12.2017 року реалізував їх шляхом продажу ОСОБА_6 , за що від останнього отримав грошові кошти у сумі 600,00 грн.
Відповідно до висновку судового експерта №2458/18-21 від 08.06.2018 ринкова вартість телевізора «Samsung CS-21K 30ZHQ (R)» на момент вчинення крадіжки, а саме -13.12.2017 року становила 322 грн. 65 коп. Відповідно до висновку судового експерта №2459/18-21 від 08.06.2018 року ринкова вартість програвача «Panasonik DV-S668 DVD-player» на момент вчинення крадіжки, а саме -13.12.2017 року становила 87 грн. 50 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 410 гривень 15 копійок.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає, щиро каїться надав покази, що відповідають обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, вказавши, що у зв"язку з важким матеріальним станом він, знаючи, що у будинку ОСОБА_5 тимчасово ніхто не проживає, вирішив здійснити крадіжку, щоб в подальшому реалізувати викрадені речі та за виручені кошти повернутись до дому в Миколаївську область, село Софіївку. Проникнувши в будинок, який належить ОСОБА_5 він викрав телевізор та програвач, які погрузивши на підводу завіз в село Лозна та продав ОСОБА_6 , а за отримані кошти повернувся додому.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не має, просить суд суворо не карати ОСОБА_4 .. Суду показала, що вона в 2017 році тимчасово проживала біля своєї дочки в селі Уланів. Коли приїхала додому в с. Воронівці та зайшла до будинку, то побачила відсутність телевізора та програвача. В зв"язку з чим зателефонувала до поліції.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка поєднана з проникнення у житло.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного який не працює, посередньо характеризується, злочин вчинено повторно в період іспитового строку, а також думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 78 ч. 3 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами ст. 71, 72 КК України.

У відповідності до ст. 71 ч. 4 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної частини статті КК, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства, при цьому саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України, йому необхідно призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, не відбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2016 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки .
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2016 року, призначивши остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяців.
Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту затримання особи - 24.01.2019 року.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити до вступу вироку у законну силу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на залучення експерта 715,0 грн.

Зняти арешт з майна, накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 19.12.2017 року.

Речові докази: телевізор «Samsung CS-21K 30ZHQ (R)» та програвач «Panasonik DV-S668 DVD-player» - повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1