Справа №198/338/19
Провадження №1-кп/0198/42/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.19

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000069 внесене в ЄРДР 27.03.2019 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с.м.т.Юр`ївка Дніпропетровської області, мешкає по АДРЕСА_1 , навчається в Українському державному хіміко-технологічному університеті, працює офіціантом РШП «Піца Челентано», не заміжня, не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

21 грудня 2018 року ОСОБА_5 знаходячись у будинку АДРЕСА_2 з дозволу мешкаючої там потерпілої ОСОБА_4 , о 11:30 годин побачила в одній із кімнат житла, у шкатулці, прикрасу хрест виготовлений із золота, вартістю 1490,40 гривень, що належав ОСОБА_4 .

У згаданий час та місці ОСОБА_5 скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_4 у житлі, реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, діючи таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання взяла зі шкатулки хрест виготовлений із золота, поклала цю прикрасу у кишеню власної куртки.

Після цього ОСОБА_5 доводячи кримінальне правопорушення до кінця таємно, з корисливих мотивів викрала хрест виготовлений із золота, покинувши з майном здобутис злочинним шляхом місце скоєння злочину, розпорядилась ним на власний розсуд, заподіявши шкоду потерпілій ОСОБА_4 на суму 1490,40 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та підтвердив ту обставину, що 21.12.2018 року з будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 , здійснила крадіжку хреста виготовленого із золота.

Час, місце вчинення злочину, вартість, індивідуальні ознаки викраденого майна, інші обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_5 не спростовувала.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_5 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_5 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) доведена. Скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїла злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується задовільно. За відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими суд для ОСОБА_5 визнав щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, котра раніше не судима, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню вчинення нею і іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому за ч.1 ст.185 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обрано.

Цивільний позов не подано.

Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченій.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1