Ухвала Іменем України
27 лютого 2019 року м. Київ
справа № 428/5/17 провадження № 51-9263ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:

За вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вурман-Янишево Канашського району Чувашия РФ, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено: за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України) - до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;
за ч. 4 ст. 187 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк призначеного ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 26 вересня 2018 року вирок щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінено в частині зарахування терміну їхнього попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк призначеного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання термін їхнього попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року по 26 вересня 2018 року (набрання вироком законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він 9 листопада 2016 року близько 21:30, перебуваючи біля будинку № 28 г на бульварі Дружби народів у м. Сєвєродонецьку, разом з ОСОБА_6 вчинив розбійний напад на ОСОБА_7 , завдавши йому не менше десяти ударів кулаками і ногами в голову та по тулубу, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження та заволодів майном потерпілого на загальну суму 801,4 грн. У результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 висуває вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості злочину та особі засудженого через суворість. Вважає, що місцевий суд при призначенні ОСОБА_5 покарання не врахував обставини, які пом`якшують покарання.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого переконання.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України не оспорюються захисником.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, місцевий суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не був судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, а також думку потерпілої ОСОБА_8 про призначення йому суворого покарання і дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст.187 КК України.
Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Урахувавши наведене, обставини, які б вказували на те, що призначене ОСОБА_5 покарання є явно несправедливим через суворість, відсутні. Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання немає.
При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку суд належним чином перевірив доводи, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам

ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Отже, підстав для зміни чи скасування судових рішень з мотивів, викладених у касаційній скарзі захисника, не виявлено.
Касаційна скарга не містить переконливих доводів, які потребують перевірки за матеріалами кримінального провадження.

Із поданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3