Справа № 344/7729/19
Провадження № 1-кс/344/4115/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за №0000319 від 04.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилалася на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2019 близько 17 год. ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , де вони спільно розпивали спиртне.

Цього ж дня, під час розпивання алкогольних напоїв у приміщенні кімнати будинку, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої останній, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вирішив позбавити ОСОБА_6 життя, тобто вбити.

ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, взяв металеву кочергу, якою наніс йому ряд цілеспрямованих ударів у життєво важливу ділянку тіла голову та інші ділянки тіла спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку; множинних ран та синців в ділянках тулуба, верхніх кінцівок, нижніх кінцівок, голови, переломів ребер справа, крововиливів у м`які тканини; поєднаної закритої тупої травми голови та тулуба від яких останній помер на місці.

04 травня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, вдівець, пенсіонер, не судимий, затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність до вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця подій від 04.05.2019, протоколом огляду трупа, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений проти життя та здоров`я особи, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину за вчинення якого, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків з якими добре знайомий, шляхом здійснення погроз, підкупу, умовляння та схилення їх до дачі неправдивих показань, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечила, просила відмовити в його задоволенні та застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з підтсав наведених у письмовому запереченні на клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК України).

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04 травня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Прокурор в судовому засіданні посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, прокурором не надано жодних доказів, які б підтведжували факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. В матеріалах клопотання відсутні будь які докази про намір особи переховуватись, зокрема, придбання квитків, зміну місця проживання, відомості про відсутність постійного місця проживання. ОСОБА_4 має постійне місце проживання.

Вищевказані факти спростовують твердження прокурора про переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Щодо ризику незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, то в матеріалах клопотання також відсутні докази, які підтверджують, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі її протиправну поведінку.

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p., Суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку сг.206 КПК України.

Цим же листом рекомендується при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення Свропейського суду з прав людини від 10 лютого 201 року у справі "Харченко проти України").

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, а саме, те що він потребує стороннього догляду, оскільки, в період з 16.07.2012 року до лютого 2017 року перебував під супроводом соціального працівника, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання захисника слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло з покладенням на нього додаткових обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до підрозділів ДМС України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 05.07.2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1