Дата документу 14.05.2019 Справа № 335/2628/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/405/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2628/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна, вилученого 12 березня 2019 року під час проведення обшуку приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів на загальну суму 160500 грн. (133 купюри номіналом 500 гривень, 339 купюр номіналом 200 гривень, 237 купюр номіналом 100 гривень, 50 купюр номіналом 50 гривень) залишено без задоволення.

Згідно зі змістом судового рішення, 13.03.2019 року слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотання про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що невстановлені матеріально відповідальні особи державного банку АТ КБ «ПриватБанк», маючи умисел на привласнення чужого майна, діючи умисно з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими особами, шляхом використання програмних комплексів банку, ввели в оману посадових осіб Індустріального відділення Запорізького регіонального Управління АТ КБ «ПриватБанк», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 172, тим самим незаконно заволоділи грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 839960,00 гривень.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява представника АТ КБ «ПриватБанк», щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно наявної у органа досудового розслідування інформації було встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який є директором та засновником ТОВ «Лоєр» 2, діяльність якого пов`язана з наданням послуг ресторанного бізнесу, юридична та фактична адреса якого: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 29-А, кафетерій-пекарня « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

12.03.2019 року старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2019 року, проведено обшук приміщення, в якому ОСОБА_10 здійснює підприємницьку діяльність, за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку було виявлено та вилучено: грошові кошти на загальну суму 160 500 гривень (133 купюри номіналом 500 гривень, 339 купюр номіналом 200 гривень, 237 купюри номіналом 100 гривень, 50 купюр номіналом 50 гривень).

В ході досудового слідства було встановлено, що предметом вчинення даного кримінального правопорушення були грошові кошти, які належать державному банку АТ КБ «ПриватБанк».

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2019 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, касир-операціоніст Індустріального відділення АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у приміщені каси великих сум передала в конверті грошові кошти ОСОБА_10 на загальну суму 839960,00 гривень, які остання незаконно взяла з каси зазначеного відділення.

Орган досудового розслідування вважав, що грошові кошти вилучені за місцем підприємницької діяльності ОСОБА_10 є власністю державного банку АТ КБ «ПриватБанк», які мають суттєве значення для встановлення усіх важливих обставин вчинення кримінального правопорушення, та які мають значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Тому з метою збереження речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення сторона кримінального провадження вважав за доцільним накласти арешт на грошові кошти вилучені за вищезазначеною адресою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, встановлених обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів зазначає, що на даний час існує сукупність підстав вважати, що грошові кошти, вилучені за місцем підприємницької діяльності ОСОБА_10 , були незаконно вилучені з каси банку АТ КБ «Приватбанк», який є державною власністю, та які мають суттєве значення для встановлення усіх важливих обставин вчинення кримінального правопорушення, та мають значення речового доказу. Натомість слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не враховані обставини вчинення злочину та можливу причетність до його вчинення ОСОБА_10 . У даному випадку вилучені грошові кошти підпадають під об`єкти кримінально протиправних дій, є предметом кримінального правопорушення та підлягають конфіскації.

На підставі викладеного, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на грошові кошти.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; власника майна ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала суду цим вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження речових доказів, оскільки вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, а саме є предметом вчинення кримінального правопорушення, одержане внаслідок його вчинення, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000095 від 14 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Приймаючи рішення по справі слідчий суддя не звернув достатньої уваги на те, що зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що грошові кошти, вилучені за місцем здійснення ОСОБА_10 підприємницької діяльності, є власністю державного банку АТ КБ «ПриватБанк», які були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є предметом вчинення злочину, тобто мають значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України, а тому на зазначене майно, як на речовий доказ, може бути накладений арешт незалежно від того, чи належить воно підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі, або юридичній особі.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.4 ст.191 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є предметом вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказані грошові кошти для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити, знищити грошові кошти, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження слідчим наведено достатньо доказів, які вказують на те, що матеріально відповідальними особами державного банку АТ КБ «ПриватБанк» державі спричинені збитки у розмірі 839960 гривень, що є особливо великим розміром, які відповідно до вимог ст.1172 ЦК України мають бути відшкодовані винною особою.

Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна, вилученого 12 березня 2019 року під час проведення обшуку приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів на загальну суму 160500 грн. (133 купюри номіналом 500 гривень, 339 купюр номіналом 200 гривень, 237 купюр номіналом 100 гривень, 50 купюр номіналом 50 гривень) залишено без задоволення, скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12 березня 2019 року під час проведення обшуку приміщення за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти на загальну суму 160500 грн. (133 купюри номіналом 500 гривень, 339 купюр номіналом 200 гривень, 237 купюр номіналом 100 гривень, 50 купюр номіналом 50 гривень).

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4