Справа № 461/3384/19
Провадження № 1-кс/461/4069/19
УХВАЛА
про арешт майна

13.05.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :

У провадженні СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489 від 31.01.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Старший слідчий СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на всі складові частини обладнання (фабрики) для виготовлення брикетів, (автоматизована лінія по виготовленні брикетів), яка складається з бункера, сушки, подрібнювача, печі, а саме: заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування.

Клопотання мотивує тим, що досудове розслідування у даному провадженні розпочато за заявою ОСОБА_5 , згідно якої з 2016 року, невідомі особи, шляхом обману, заволоділи майном ТзОВ «Сімугер», чим заподіяли матеріальну шкоду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 16.03.2016 року громадянином Туреччини ОСОБА_6 було засновано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сімугер», яке в подальшому було розташоване у м. Турка Львівської області. Згодом на вказане підприємство було придбано обладнання, а саме фабрику для виготовлення брекетів, вартістю 175 000 доларів США, два трансформатори, вартістю 22 000 доларів США, автомобіль-погружчик ТМ «Shtihl», вартістю 20 000 доларів США. Після цього ОСОБА_7 на вищевказаному підприємстві було назначено ОСОБА_8 на посаду директором товариства, ОСОБА_9 на посаду охоронця, та повністю було довірено вести роботу на підприємстві, після чого ОСОБА_10 не відвідував вищевказане підприємство у зв`язку з своєю зайнятістю за межами України. У серпні 2018 року ОСОБА_5 на місці вищевказаного товариства, було виявлено, що товариство не працює, придбане ОСОБА_11 обладнання відсутнє, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 уникають зустрічі та телефонних дзвінків від ОСОБА_5 та ОСОБА_13 з метою пояснення обставин припинення роботи товариства та місцезнаходження обладнання. ОСОБА_13 та ОСОБА_5 жодним чином не було повідомлено що припинення роботи товариства. Окрім цього, ОСОБА_5 в ході допиту від 02.04.2019 року повідомив, що йому вдалося встановити місцезнаходження фабрики виготовлення брекетів, та повідомив що вона на даний момент знаходиться по АДРЕСА_1 , на території фермерського господарства «Галушки». Вищевказану інформацію так само підтверджує рапорт ст. оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться нежитлова будівля, (конюшня), «Галушки» фермерське господарство, ЄРДПОУ 36809091, приватної форми власності. По АДРЕСА_2 , о, знаходиться корівник, по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля (вага), по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля (вага), по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля, (навіс на міндобрива), по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля (телятник), по вул. Січових Стрільців, 41 і, знаходиться нежитлова будівля (зерносклад), по АДРЕСА_2 з, знаходиться нежитлова будівля (контора), по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля (навіс на зерно), по вул. Січових Стрільців, 41 й, знаходиться нежитлова будівля (склад комбікормовий), по АДРЕСА_2 , знаходиться нежитлова будівля (зерносклад продуктовий). В ході досудового розслідування 10.04.2019 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львові ОСОБА_15 було винесено ухвалу про проведення обшуку на території ФГ «Галушки». Обшук був проведений 03.05.2019 року, в ході якого було виявлено та вилучено майно описане в ухвалі суду, а саме всіх складових частин обладнання (фабрики) для виготовлення брикетів (автоматизована лінія по виготовленні брикетів), а саме: бункера, сушки, подрібнювача, печі. Після вилучення вказаного майна, його було визнано речовим доказом. Окрім цього, потерпілим було вказано шо в нього немає документів на вищевказану фабрику, оскільки невідома особа, заволоділа як фабрикою для виготовлення брикетів так і документацією на неї. На даний час виникла необхідність накладені арешту на всіх складових частин обладнання (фабрики) для виготовлення брикетів.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, подали клопотання про проведення розгляду справи без їх участі.

Крім того, слідчий у клопотанні просить суд проводити його розгляд без участі власника вказаного посвідчення водія.

У відповідності до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши клопотання із долученими до нього документами вважаю, що клопотання слід задовольнити, оскільки накладення арешту на вказане вище майно забезпечить його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні та унеможливить його знищення та відчуження.

У відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на всі складові частини обладнання (фабрики) для виготовлення брикетів, (автоматизована лінія по виготовленні брикетів), яка складається з бункера, сушки, подрібнювача, печі, а саме: заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оригінал ухвали знаходиться у матеріалах справи №461/3384/19 (Провадження №1-кс/461/4069/19).

Слідчий суддя ОСОБА_1