07.02.2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на постанову про повну відмову у задоволенні клопотання від 24.10.2018 року.
В обґрунтування поданої скарги, заявник вказала, що 18 жовтня 2019 року він звернувся до Військового прокурора Південного регіону України з клопотаннями №1, №2 та №3, в яких, посилаючись на те, що військова прокуратура, згідно ст. 38 КПК України, не є органом досудового розслідування, через що усі зібрані у вищенаведеному кримінальному провадженні докази є недопустимими та на те, що під час досудового розслідування були пропущені передбачені законом строки слідства, просив закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України або на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України чи передати його за підслідністю - слідчим Національної поліції.
22.11.2018 р. електронною поштою він отримав постанову «про повну відмову в задоволенні клопотання» в якій міститься рішення про відмову в задоволенні усіх клопотань: №1, №2, №3 від 18.10.2018 року.
Заявник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною в порушення ст. 220 КПК України та такою, що підлягає скасуванню.
Посилаючись на вищевикладене, заявник просила скасувати рішення прокурора ОСОБА_5 про відмову в проведенні слідчих дій від 24 жовтня 2018 р. та зобов`язати прокурора Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_5 розглянути клопотання №1, №2 та №3 згідно ст.220 КПК України, тобто прийняти рішення по кожному з них окремо та викласти їх або в листі про задоволення відповідного клопотання, або у вмотивованій постанові про відмову в кожному конкретному клопотанні.
В судовому засіданні заявник підтримав скаргу в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки заявника, ухвалив слухати провадження за його відсутності.
Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши заявника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дії.
Як встановлено судом, в провадженні військової прокуратури Південного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 20.07.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
22.10.2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до військової прокуратури регіону з клопотаннями від 18.10.2018 року з наступними вимогами, а саме: закриття на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000056; направлення вказаного кримінального провадження за підслідністю до органів Національної поліції України; закриття цього кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
24 жовтня 2018 року постановою прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_5 у задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 18.10.2018 року щодо закриття на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000056, направлення вказаного кримінального провадження за підслідністю до органів Національної поліції України та закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовлено повністю.
Однак, аналіз вивчених документів, яких було надано до суду у сукупності з обставинами, встановленими в судовому засіданні дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана постанова слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного кримінально - процесуального законодавства, оскільки:
Проведення даних слідчих дій є необхідною умовою прийняття процесуального рішення щодо складання обвинувального акту або закриття кримінального провадження.
ЄСПЛ при розгляді порушення права особи на справедливий суд при дослідженні питання допустимості доказів у справі «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.2008 року в п.200 - п.209 зазначив, що «У змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосується фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх».
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а насамперед події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення - покладається на слідчого, прокурора.
Однак, відповідно до ст. 223 КПК України слідчі дії можуть здійснюватися за клопотанням сторони захисту, потерпілого.
Судом встановлено, що адвокат ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_4 є стороною захисту по даному провадженню, тому у відповідності до ст. 42, ст. 45 КПК України під час досудового розслідування серед іншого, має право брати участь у проведенні процесуальних дій, під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, тощо.
З метою повного та всебічного розгляду даного кримінального провадження, а також з`ясування усіх обставин справи та збирання всіх необхідних доказів, у тому числі і тих, які можуть вказувати не невинуватість особи у вчиненні даного кримінального правопорушення, що є обов`язком сторони обвинувачення відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, захисник заявив вищезазначені клопотання.
За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку скарга підлягає задоволенню.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 42, 45, 92, 223, 303-307, 318 - 380 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у задоволенні клопотання задовольнити.
Постанову прокурора ОСОБА_5 про повну відмову в проведенні слідчих дій від 24 жовтня 2018 р. скасувати.
Зобов`язати прокурора Військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_5 розглянути клопотання №1, №2, №3 у відповідності до вимог ст.220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: