Справа № 752/64/19
Провадження № 1-кп/752/1039/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001007 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що маю середню-спеціальну освіту, працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- 20.08.1998 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 05.01.1999 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 43 ч. 1 ст. 229-3 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.04.2003 року вироком Дніпровського районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 28.05.2009 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 30.08.2011 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, постановою Дніпровського районного суду районного суду м. Києва від 23.12.2011 року звільненого від відбування покарання на підставі на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року;
- 31.05.2013 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;
- 05.09.2013 року вироком Дніпровського районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.10.2013 року вироком Дніпровського районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 02.10.2018 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
встановив:
ОСОБА_3 повторно скоїв злочин в сфері обігу наркотичних засобів при наступних обставинах.

28.09.2018р. о 14 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що по вул. Залізничне шосе в м. Києві, повторно, маючи непогашену судимість за аналогічний злочин, незаконно з метою особистого вживання без мети збуту, шляхом підбирання, придбав наркотичний засіб, опій ацетильований, який знаходився у медичному шприці одноразового призначення, та який зберігав при собі.

У той саме день під час проведення огляду місця подій, яке відбулося о 14 годині 10 хвилин у вестибюлі станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, у ОСОБА_3 було вилучено медичний шприц, в якиму містилася рідина коричневого кольору, , яка висновками експерта № 11-2/6861 від 11.12.2018 визнана такою, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,149 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Надав показання суду, що дійсно біля зупинки громадського транспорту поблизу входу до станції метро підібрав шприц, і він достовірно розумів, що це опій, оскільки вживає його. Він вирішив його вжити, тому поклав до кишені, між тим у той саме день був зупинений працівниками поліції, яким видав шприц. Кається у вчиненому.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті і вироку, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до вимог ч.3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; данні про особу, згідно яких обвинувачений раніше неодноразово судимий, перебуває під наркологічним наглядом, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає є рецидив злочинів.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого ними злочину, в тому числі і матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України.

Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, працевлаштувався і за місцем роботи характеризується позитивно, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи, що злочин ОСОБА_3 , вчинив до ухвалення попереднього вироку Дарницького районного суду м. Києва, яким його засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України.
Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, речові докази відповідно до вимог ст. 100 КПК України знищенню.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.
Керуючись вимогами ч.4 ст.70 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку від 02.10.2018 Дарницького районного суду м. Києва, яким його було засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, і визначити його як 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.
Речовий доказ по справі наркотичний засіб «опій - ацетельований» масою 0,149 г, що знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Управляння поліції в метрополітені ГУ НП в м. Києві (квитанція №002124 від 17.12.18) знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 858 гривень на користь держави.
Вирок набирає законної вили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, встановлених п.2 ст. 394 КПК України.

На виконання вимог ч.3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Відповідно до пп. 3,6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на отримання в суді копії вироку, вручити її обвинуваченому негайно, а також на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1