ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/398/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №635/42/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, з середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 червня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки; 29 грудня 2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; 15 грудня 2016 року на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання на не відбуту частину покарання 10 місяців 7 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Вироком встановлено, що 04 грудня 2017 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_8 , діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, через незачинену на замок вхідну хвіртку, відкривши її, проник на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 . Впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, викрав металевий лист розміром 160x80 см, товщиною стінки 3 см, вагою 100 кг, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, ціна за 1 кг становить 4,50 гривень, № 26343 від 27.12.2017 склала на загальну суму 450,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на вищевказану суму.

В апеляційних скаргах:
-обвинувачений не погодився з вироком суду, зазначив, що розгляд справи проведено необ`єктивно, порушено його право на захист, рішення суду є передчасним та необгрунтованим. При цьому, посилається на те, що стосовно нього кримінальні провадження знаходяться й в інших районних судах, за якими він обвинувачується за ст. 185 КК України. Вважає, що справи повинні бути об`єднані в одне провадження для їх спільного розгляду, що судом першої інстанції зроблено не було;
-прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання приєднати частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 р. та призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. В обґрунтування скарги вказав, що ОСОБА_8 вчинив злочин за даним кримінальним провадженням після постановлення щодо нього вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 р. у зв`язку з чим покарання має бути призначено із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків. Не погодився з висновком суду про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Звертає увагу, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий тяжкий злочин через місяць після винесення попереднього вироку, не працює.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та дотримання при розгляді справи вимог кримінального процесуального закону.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, характер та суспільну небезпеку вчиненого, конкретні обставини по справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, одружений, має на своєму утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на його утриманні трьох малолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Положення ст. 69 КК України до обвинуваченого застосовано законно та обгрунтовано, адже по справі наявні декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та пом`якшують покарання ОСОБА_8 .
Стосовно апеляційної вимоги прокурора про необхідність призначення покарання за правилами ст. 71 КК України, колегія суддів вказує на таке.
Вирок у даному кримінальному провадженні постановлений 19.02.2018 року, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року набрав законної сили 24.07.2018 року, тобто після ухвалення оскаржуваного вироку.
Таким чином, у суду не було законних підстав для призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю вищевказаних вироків.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання лише за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги прокурора у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, питання щодо порядку виконання декількох вироків може бути вирішено місцевим судом.
Щодо апеляційних доводів обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 334 КПК України об`єднання матеріалів кримінального провадження є правом суду, а не обов`язком. До того ж, матеріали провадження не містять даних про наявність стосовно ОСОБА_8 кримінальних справ у інших судах, відсутні дані й про заявлення обвинуваченим відповідних клопотань під час судового розгляду.
Таким чином, доводи апеляції обвинуваченого є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, прав обвинуваченого за захист, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: