Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року про відмову в накладенні арешту на майно (ЄРДР № 0000383),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, а саме: екскаватор гусеничний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка O&K RH6-22, 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , трактор марки ДТ-75, червоного кольору без номерного знака та ідентифікуючих ознак та мобільними телефонами марок: «LG» імей НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; «Айфон 7» імей НОМЕР_5 ; «Леново» імей НОМЕР_6 , НОМЕР_7 в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000383 від 16 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197, ч.2 ст.239-1 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що зазначене в клопотанні майно визнано речовими доказами, а тому з метою їх збереження та проведення всіх необхідних слідчих дій необхідно накласти арешт. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказаних вимог закону дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майно, на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, було вилучено під час огляду місця події 11 вересня 2018 року.
Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2018 року, задоволено скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах законних володільців майна та зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні №0000383 повернути законним володільцям майно, яке вилучене під час огляду місця події 11 вересня 2018 року, а саме: екскаватор гусеничний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка O&K RH6-22, 1997 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , трактор марки ДТ-75, червоного кольору без номерного знака та ідентифікуючих ознак та мобільними телефонами марок: «LG» імей НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; «Айфон 7» імей НОМЕР_5 ; «Леново» імей НОМЕР_6 .
Таким чином, з огляду на те, що питання вилучення (повернення) майна щодо якого подано клопотання, вже вирішувалось по суті, за наслідками розгляду якого приймались відповідні процесуальні рішення, які набрали законної сили, є чинними та ніким не скасовані, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про безпідставність заявленого слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, щодо якого подано клопотання, має ознаки речового доказу з урахуванням також і того, що на час розгляду справи апеляційним судом про підозру в даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання з дотриманням вимог ст.ст.170-173 КПК України та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року про відмову в накладенні арешту на майно без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: