Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/112/2019 Справа №641/7969/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002660 від 14.11.2017 року, № 0002312 від 16.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
На обговорення судом, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_2 вважала за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому. При цьому, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_7 , даного запобіжного заходу, на цей час не змінились, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також, прокурор вказала щодо неможливості запобіганням ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому, вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку прокурора ОСОБА_2 .
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строку запобіжного заходу, посилався на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку запобіжного заходу. Заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, посилався на стійкі соціальні зв`язки, вказав, що, перебуваючи в умовах тримання під вартою, позбавлений можливості оформити отримання пенсії, яка передбачена йому у зв`язку з інвалідністю. Крім того, посилався на погіршення стану здоров`я. Зазначив, що перебуваючи на волі має намір вибачитись перед потерпілими, влаштуватись на роботу, створити сім`ю. Вказав, що має стійкі соціальні зв`язки, тому не має наміру переховуватись від суду. В зв`язку з наведеним, просив змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурори заперечували проти клопотання обвинуваченого щодо зміни йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з причин зазначених при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , судом встановлено, що до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому цей запобіжний захід продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.
Разом з тим, при вирішенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Так, згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Враховуючи, що в клопотанні обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, відсутні посилання на наявність достатніх підстав вважати, що змінилися, зникли чи зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволення клопотання обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183,197,199, 376, 392 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 09 травня 2019 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1