Справа № 476/194/19
Номер провадження1-кп/473/175/2019
ВИРОК
іменем України

"22" березня 2019 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясногородка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 приблизно о 23.30 год. 31.01.2019 перебував в гостях у ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні спальної кімнати за столом разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 на столі помітив мобільний телефон марки «Samsung GT-E100I» білого кольору при виді якого у останнього виник корисливий умисел на таємне його викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, дочекався поки потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та чоловік на ім`я ОСОБА_8 вийдуть до іншої кімнати, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-E100I» білого кольору вартістю 260 грн., в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 грн., які належать потерпілому ОСОБА_4 . Утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 280 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні винним себе в скоєні вищевказаного злочину визнав повністю.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000022 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час судового засідання, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченим ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення від 28 лютого 2019 року підлягає затвердженню.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 28 лютого 2019 року , що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та, на підставі угоди про примирення від 28 лютого 2019 року , призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн., за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung GT-E100I», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколайвського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1