Справа № 175/2242/15
Провадження № 1-кп/175/99/15
У Х В А Л А
Іменем України

27 листопада 2018 року колегія Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000544 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Під час оголошення перерви прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , строком на 60 діб посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували щодо позиції прокурора з посиланням на судову практику Європейського суду з прав людини, наголошуючи на ст. 28 КПК України, а також недоведеністю прокурором ризиків передбачених ст. 177 КПК України просили змінити їх підзахисним запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід його підзахисному ОСОБА_10 , на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 посилаючись на рішення ЄСПЛ Доронін проти України, зазначив, що його підзахисний - обвинувачений ОСОБА_10 перебуває під вартою тривали час без достатніх ризиків та з урахуванням останніх правових позиції Верховного суду, вже відбув в попередньому ув`язненні більше 7 років, тобто мінімально можливе покарання за статтею за якою він обвинувачується.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали думку своїх захисників та просили змінити відносно них запобіжний захід, на не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів встановила наступне.
Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
У подальшому, при продовженні дії цього запобіжного заходу, суд враховував усі обставини справи і наразі вважає реальною наявність існування одного ризику по справі, а саме переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Враховуючи, що дія запобіжного заходу припиняє свою дію 06 грудня 2018 року, а також приймаючи до уваги той факт, що провести судове засідання за участю всіх учасників процесу до спливу дії запобіжного заходу неможливо, та з урахуванням суворості покарання, яке загрожує зазначеним обвинуваченим, у разі доведеності їх вини за вчинення умисних тяжких і особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду на строк 60 днів. На думку суду інші (альтернативні) види запобіжних заходів не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку цих обвинувачуваних.
У зв`язку з цим, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисників про зміну ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Розгляд кримінального провадження відкласти до 11.30 годин 12 грудня 2018 року. Резервними днями визначити: 13 грудня 2018 року о 12.00 годин, 27 грудня 2018 року о 14.00 годин, 02 січня 2019 року о 14.00 годин, 08 січня 2019 року на 14.00 годин, 14 січня 2019 року на 14.00 годин та 22 січня 2019 року о 14.00 годин.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою продовжити на час судового розгляду кримінального провадження строком на 60 днів, тобто до 25 січня 2019 року.
Клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим, залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченим, а також направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП №4».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3