Справа № 587/1918/18
Провадження № 1-кп/591/233/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується за ч.1 ст.309 КК України: у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу канабіс масою в перерахунок на висушену речовину 13,76 грамм без мети збуту, яке, за версією сторони обвинувачення він вчинив за таких обставин: восени 2017 року (точного часу та дати встановити під час досудового розслідування не представилося за можливе), ОСОБА_8 , знаходячись неподалік від свого місця мешкання, а саме провулок Учительський с. Боромля, Тростянецького району Сумської області, біля дороги, серед бур`янів, знайшов два кущі рослини коноплі. Достовірно знаючи, що рослини роду коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи спільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», маючи умисел на придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, з метою власного вживання шляхом паління, ОСОБА_8 зірвав вказані рослини коноплі разом з листями, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту. Того ж дня, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_8 зірвані рослини коноплі приніс за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_8 , вказані рослини висушив, руками подрібнив та пересипав їх у поліетиленовий згорток та почав зберігати в сінях біля умивальника з метою подальшого особистого вживання без мети збуту. Під час проведення санкціонованого обшуку 26.05.2018 у період часу з 19 год. 33 хв до 21 год. 26 хв. за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції в сінях в нижній частині умивальника було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток, у середині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому та висушеному стані, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/119/7-2/844е від 11.06.2018 є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу та дозрілих плодів рослин роду Коноплі, які не є наркотичним засобом. Маса канабісу із суміші (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,76 г.

Проте, суд вважає вказане обвинувачення недоведеним з таких підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України не визнав, зазначав про те, що вказана речовина була підкинута працівниками поліції, які проводили обшук у будинку, де він мешкає.

На підтвердження зазначених в обвинувальному акті обставин про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, прокурором надано такі докази: протокол обшуку від 26.05.2018 року (а.с.153-158 т.1) та висновок експерта №19/119/7-2/844е від 11.06.2018 року (а.с. 206-209 т.1).

Але оцінюючи протокол обшуку, суд дійшов висновку про те, що такий доказ є недопустимим.

Відповідно до ч.1 ст.236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук може бути виконана слідчим чи прокурором.

В даному випадку, ухвала слідчого судді від 08.05.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , постановлена за клопотанням слідчого Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та не містить прізвищ слідчих, яким надано дозвіл проводити вказану слідчу дію.

Але, згідно протоколу від 26.05.2018 року обшук на підставі ухвали слідчого судді 08.05.2018 року було проведено слідчим СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , а також учасниками : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

При цьому, прокурор суду не надав, а Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про наявність в матеріалах справи процесуальних документів, якими б слідчому ОСОБА_10 надавався дозвіл на проведення слідчої дії.

До того ж, положення ч.1 ст.236 КПК України не передбачають можливості виконання ухвали про дозвіл на обшук кимось іншим, окрім слідчого чи прокурора і така позиція відповідає правовій позицій, висловленій у Постанові Верховного суду від 29.01.2019 року №466/896/17. За таких обставин, хто такі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , про яких йдеться в протоколі обшуку від 26.05.2018 року, і статус яких учасників вони мали під час проведення слідчої дії - з протоколу взагалі не зрозуміло, оскільки всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.104 КПК України, окрім їх прізвищ, інших відомостей про таких «учасників» протокол не містить.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що обшук житла за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений неуповноваженими на те особами.

Крім того, додатком до протоколу є флеш-накопичувач «Micro SD», але протокол обшуку від 26.05.2018 року всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.104 КПК України не містить відомостей про те, що: особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

До того ж, оформлення вказаного додатку не відповідає вимогам ч.3 ст.105 КПК України, а саме: не засвідчений підписами понятих. При цьому, суду надано протокол ознайомлення з відеозаписом від 26.05.2018 року, з якого вбачається, що з відеозаписом були ознайомлені тільки ОСОБА_15 батько ОСОБА_8 , а також - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Поняті, як учасники слідчої дії, з огляду на такий протокол, відеозапису слідчої дії не бачили та не приймали участь у виготовленні такого додатку.

Також слід зазначити, що протокол містить відомості про те, що в ході обшуку були вилучені мобільні телефони, планшет, обкладинка посвідчення, копія паспорта, а також речовини рослинного походження, які було поміщено до пакетів під №№1-5, але, в протоколі відсутні відомості про те, що такі пакети є додатками до протоколу (зазначено, що додатком до протоколу є тільки флеш-карта з відеозаписом обшуку).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису проведення обшуку вбачається, що рослинна речовина була виявлена одним з «учасників» без присутності понятих та слідчого і вказані особи вже були запрошені до кімнати, коли «учасник» нібито виявив поліетиленовий пакет, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження. Відразу після такої «знахідки» учасники втратили інтерес до проведення слідчої дії та вже не відшукували нічого, а один з «учасників» розкрив пакет, дістав речовину, потер пальцями та оголосив про те, що це канабіс, після чого усі вийшли на подвір`я, де невідома особа вміст поліетиленового пакету пересипала на лисок паперу та загорнула його, а поліетиленовий пакет викинула.

Вказане свідчить про те, що обшук було проведено з порушенням встановленого КПК порядку.

До того ж, слід зазначити, що жодного доказу на підтвердження обставин придбання ОСОБА_8 та виготовлення ним речовини рослинного походження, яка була вилучена під час обшуку, суду не надано. При цьому, ОСОБА_8 під час проведення обшуку в будинку не був присутній взагалі. Обшук проводився лише в присутності батька обвинуваченого, а у будинку, окрім батька та ОСОБА_8 , фактично мешкають ще й інші члени сім`ї і, як вбачається з ухвали слідчого судді, вказаний будинок на праві власності ні за ким не зареєстрований. За таких обставин, не зрозуміло, чому органи досудового розслідування зробили висновок про те, що поліетиленовий пакет з рослинною речовиною належить саме обвинуваченому ОСОБА_8 .

А така обставина разом з відомостями, що характеризують особу обвинуваченого (що він є несудимою особою, на обліку у наркодиспансері не перебуває), а також відсутністю доказів або фактичних даних про те, що ОСОБА_8 вживав наркотичні засоби чи потрапляв раніше в поле зору правоохоронців у зв`язку з незаконним обігом наркотиків, ставлять під сумнів те, що відшуканий та вилучений під час обшуку поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, був придбаний і виготовлений ОСОБА_8 , та не виключають тверджень сторони захисту про те, що така «знахідка» була підкинута під час обшуку так званими «учасниками» слідчої дії.

Положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто в незаконний спосіб та із порушенням установлених законом порядку, засобів і джерел отримання фактичних даних. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на таке, протокол обшуку від 26.05.2018 року є недопустимим доказом, оскільки така слідча дія проведена неуповноваженими особами та з порушенням встановлено КПК порядку.

Слід зазначити про те, що дозвіл на проведення обшуку надавався слідчим суддею та сама слідча дія за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 проводилась слідчим в рамках кримінального провадження №0000226 від 12.04.2018 року, за ч.3 ст.187 КК України, за фактом розбійного нападу на ОСОБА_16 .

Відразу після проведення обшуку 26.05.2018 року, відомості про факт придбання та зберігання рослинної речовини, яка була виявлена під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , були внесені до ЄРДР за №0000327.

В той же час, арешт на вказану речовину не накладався, а постанова про визнання вилученої під час проведення обшуку 26.05.2018 року речовини рослинного походження речовим доказом була винесена слідчим лише після проведення експертизи 15.06.2018 року (а.с. 210 т.1).

Таким чином, вилучена під час обшуку речовина рослинного походження з огляду на вимоги ч.1 ст.100, ст.ст.167-169,ч.5 ст.171 КПК України була та до цього часу залишається тимчасово вилученим майном, який незаконно зберігається стороною обвинувачення.

До того ж, визнання одного доказу недопустимим тягне невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі. За таких обставин, беручи до уваги те, що для проведення експертизи були направлені предмети, які були вилучені під час проведення обшуку відповідно до протоколу від 26.05.2018 року, який визнаний судом недопустимим доказом, то і сам висновок експерта №19/119/7-2/844е від 11.06.2018 року (а.с. 206-209 т.1) слід вважати недопустимим доказом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України суду не надано.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а тому його за цим обвинуваченням необхідно виправдати.

В той же час, судом встановлено те, що 12.04.2018 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи протиправно з прямим умислом, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_8 обманним шляхом, незаконно проник до домоволодіння ОСОБА_16 , представившись їй працівником газової служби та повідомивши, що йому необхідно зняти показники газового лічильника, який знаходиться за місцем її мешкання, а остання, будучи введеною в оману, запросила його до свого домоволодіння. Знаходячись в коридорі будинку біля ванної кімнати, ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_17 є особою похилого віку, та не зможе чинити йому опір, з метою дізнатись від останньої місце збереження грошових коштів для подальшого незаконного заволодіння ними, раптово почав наносити удари кулаками обох рук по голові ОСОБА_17 , та загалом наніс більше 20 ударів кулаками рук в різні ділянки тіла ОСОБА_16 , завдавши потерпілій ушкодження голови та обличчя, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також - ушкодження у вигляді синців тулубу та кінцівок кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Потерпіла, в свою чергу з метою припинення спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , повідомила місце зберігання грошових коштів - шафа серванту, розміщеного в залі, звідки ОСОБА_8 незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 1000 грн., чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні розбою визнав частково: не заперечував факту самої події, але не погодився з кількістю завданих потерпілій ударів, стверджуючи, що він лише 2-3 рази вдарив бабусю, а також - що не мав наміру здійснювати нападу на бабусю, коли проникав у будинок, і що удари почав заподіювати через деякий час, коли не відшукав коштів в кімнаті.

Під час проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування ОСОБА_8 у будинку за місцем вчинення злочину показував як потрапив до будинку потерпілої під приводом зафіксувати покази газового лічильника, як повалив потерпілу на підлогу та почав бити, як шукав та знайшов кошти. При цьому, він також говорив про 2-3 удари, які наніс потерпілій у спину та голову (а.с. 44-46,58 т.2).

Наданий суду протокол про результати аудіо-, відеоконтролю місця містить відомості про те, як ОСОБА_8 , перебуваючи у спеціально облаштованій камері №4 ІТТ, під час розмови з іншим громадянином розповідає як вчиняв злочин, під час якого завдав два чи три удари потерпілій (а.с. 68-70 т.2)

Але, такі покази обвинуваченого щодо механізму нанесення, характеру, локалізації та кількості завданих потерпілій ударів спростовується висновком судово-медичної експертизи № 295 від 31.05.2018 (а.с. 228-230 т.1).

Так, згідно зазначеного висновку, потерпілій ОСОБА_16 були спричинені наступні тілесні ушкодження: в ділянці обличчя (навколо очей, лобно-скроневих ділянках в виличних ділянках, навколо вушних, в щочних ділянках, в ділянках нижньої щелепи з обох боків, верхньої губи зліва та справа, в ділянці носу, підборіддя), в ділянці шиї по передньо-бокових поверхнях, на обох вушних раковинах синці зливні на площі 25*30 см, на повіках, в лобних ділянках, в ділянці шиї фіолетового кольору по перефирії та на інших ділянках зеленувато-жовтого кольору. В ділянці перенісся, в ділянці лівої брови садна смугасті розміром від 0,3 *0,5 см до 0,5* 1,5 см вкриті коричневою кіркою вище рівня навколишніх тканин. На передній поверхні верхньої, середньої третини, на зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, на задній поверхні нижньої третини лівого та верхньої третини правого передпліччя, нижньої третини правого плеча, на тильній поверхні лівої та правої кисті, на задній поверхні в ділянці лівого плечового суглобу, в правій надлопатковій ділянці, в ділянці крижі зліва, на внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки синці неправильної овальної форми розміром від 2*1,8 см до 5*3,5 см зеленувато-жовтого кольору. На задній поверхні середньої третини правого плеча, в ділянці лівої лопатки, на передній поверхні верхньої третини лівого стегна, в ділянці лівої сідниці синці неправильної овальної форми розміром від 4*3 см до 7*6 см зеленуватого кольору.

Також у висновку зазначено, що кількість травматичних впливів було більше 20 і такі ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути від ударів руками, ногами, подібними предметами та виключає можливість їх утворення від падіння з вертикального положення на площину.

Крім того, згідно вказаного висновку експерта: ОСОБА_16 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділені СОКЛ з 12 по 27 квітня 2018 р. з діагнозом: «Сполучена краніо-торакальна травма. ЗЧМТ. Забій головного мозку. Церебро- субарахноідальний крововилив. Контузійне вогнище правої скроневої частки. Гематоми повік обох очей. Забої-крововиливи м`яких тканин обличчя. ЗТГК. Забій м`яких тканин грудної стінки» та ушкодження голови та обличчя потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді синців тулубу та кінцівок кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Зазначений висновок експерта ґрунтується на дослідженій медичній документації, не містить підстав для сумнівів в тому, що описані в ньому тілесні ушкодження, механізм їх спричинення, характер та локалізація відповідають саме обставинам, зазначеним в обвинувальному акті та спростовує покази обвинуваченого щодо вказаних обставин.

Окрім висновку експерта, обставини обвинувального акту підтверджені й іншими доказами наданими прокурором.

Так, допитана в якості свідка сестра обвинуваченого ОСОБА_18 не заперечувала того факту, що 12.04.2017 року вони з братом їздили по селу Верхня Сироватка з метою купівлі у мешканців села шкурок та пір`я, були на вулиці, де проживає потерпіла та брат заходив до потерпілої у будинок. Проте через 5-10 хвилин він повернувся та вони поїхали далі. Про те, що відбувалось у будинку вона не знає та обвинувачений їй нічого не розповідав.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що приблизно 12 квітня 2017 року близько 15-00 год. вона пустила ОСОБА_8 до хати, оскільки останній представився працівником підприємства Сумигаз та повідомив їй, що уповноважений подивитись лічильник газу. Коли вони потрапили у будинок, то останній почав її сильно бити та вимагати, щоб вона віддала йому кошти. На такі вимоги вона повідомила, що зберігає 1000 грн., просила його забрати кошти та не бити її. Проте, обвинувачений на її благання спочатку не реагував, а продовжував наносити їй удари, кількості яких вона не рахувала, а потім забрав кошти і пішов з будинку. Більше вона його не бачила, а по мобільному телефону зателефонувала до доньки та попросила допомоги.

Крім того, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.06.2018 року потерпіла ОСОБА_16 впізнала серед пред`явлених їй осіб хлопця, який вчинив відносно неї кримінальне правопорушення, під №3 (тобто, ОСОБА_8 ) а.с. 224-227 т.1.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків сусід ОСОБА_16 ОСОБА_19 , донька потерпілої ОСОБА_20 , племінниця потерпілої ОСОБА_21 безпосередньо не були свідками вчинення ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілу, проте, знають від потерпілої про таку подію та відразу після вчинення злочину та до приїзду швидкої допомоги вони бачили останню, заподіяні їй тілесні ушкодження по всій голові та на обличчі, а також психічний стан потерпілої (яка весь час плакала та скаржилась на біль від побоїв).

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні розбою, а саме: умисних діях, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_16 , та з проникненням в житло останньої, за обставин, що зазначені в обвинувальному акті, - доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 187 КК України.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 проникав до житла не з метою здійснення нападу на потерпілу та що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України, тобто, без кваліфікуючої обставини проникнення до житла, суд вважає такими, що не відповідають встановленим в судових засіданнях обставинам справи, оскільки обвинувачений проникав до житла обманним способом, діяв майже весь час в присутності потерпілої та напад вчинив через нетривалий проміжок часу після проникнення. Саме це переконує суд в тому, що, проникаючи у житло, він вже мав на меті заволодіти майном у тому числі шляхом здійснення нападу.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин та обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи похилого віку. При цьому, обвинувачений неодноразово просив пробачення у потерпілої як під час досудового розслідування, так і під час судових засідань, але ОСОБА_16 такі його пробачення не приймала, мотивуючи це тим, що під час події вона його просила не бити, бо вона і так в силу свого віку безпорадна, проте, обвинувачений тоді на її благання не звертав уваги і продовжував жорстоко себе поводити по відношенню до неї. Крім того, вона і до цього часу відчуває наслідки такого побиття і погано себе почуває. При цьому, претензії майнового характеру вона пред`являти не побажала, оскільки її страждання, яких вона зазнала і зазнає через дії обвинуваченого не можна виразити в грошовому еквіваленті.

Суд вважає, що твердження захисника про наявність таких пом`якшуючих обставин, як повне визнання вини та щире каяття, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_8 фактично не визнавав ряду суттєвих зазначених вище обставин.

Пом`якшуючих вину ОСОБА_8 обставин, судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_8 є не судимою молодою особою, на обліках в диспансерах не перебуває, не одружений, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Крім того, оскільки ризики того, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі, зможе продовжити кримінальні правопорушення, а також переховуватись від суду, суд вважає, що до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У кримінальному провадженні прокурором подано цивільний позов в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_16 від кримінального правопорушення в розмірі 13070,70 грн. та додані до матеріалів справи документи, а саме: довідка про те, що ОСОБА_16 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділені СОКЛ з 12 по 27 квітня 2018 р. та на її лікування було витрачено заявлену у позові суму (а.с.234 т.1).

Прокурор вказаний позов підтримав, обвинувачений позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі і з обвинуваченого на користь держави потрібно стягнути суму коштів, витрачену на лікування потерпілої у сумі 13070,70 грн.

Відповідно до ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у справі.

Крім того, на підставі ст.ст.118,124 КПК з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення судових експертиз по епізоду розбою (а.с. 71-73 т.2) на загальну суму 3003,00 грн. В той же час, оскільки відповідно до ст. 124, 126 КПК України рішення про розподіл витрат суд приймає тільки у разі постановлення обвинувального вироку, а довідка про вартість проведеної експертизи №19/119/7-2/884е від 11.06.2018 року на суму 715,00 грн. стосується епізоду, по якому ОСОБА_8 виправдано, то суд вважає, що вказані витрати слід віднести на рахунок держави. (а.с. 205 т.1).

Керуючись ст.ст. 118, 124, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та виправдати.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 слід рахувати з дня його затримання, а саме: з 29.05.2018 року, та відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахувати строк тримання під вартою з 27.05.2018 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 3003,00 грн.

Судові витрати за проведення експертизи №19/119/7-2/884е від 11.06.2018 року на суму 715,00 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації для перерахування КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» 13070,70 грн. за лікування потерпілої ОСОБА_16 .

Речові докази:

1)мобільний телефон Samsung Duos чорного кольору з флеш накопичувачем формату мікро СД об`ємом 16 Гб, сім карткою мобільного оператора лайфселл, мобільний телефон Soni Ericsson сріблястого кольору, мобільний телефон Keneksi сріблясто-білого кольору, мобільний телефон BQ золотистого кольору, мобільний телефон Prestigio білого кольору, мобільний телефон Lenowo чорного кольору з сім карткою мобільного оператора Водафон та флеш-карткою формату мікро СД, об`ємом 4 Гб, мобільний телефон Fly чорного кольору, мобільний телефон Nokia 8800 золотистого кольору, планшет Nomi, обкладинка для посвідчення червоного кольору у формі книжки, копія паспорту на листі формату А-4 на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 , спортивна куртка темно-синього кольору з вставками білого кольору на рукавах які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №374 (а.с. 200-203 т.1) після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_23 ;

2)рослинну речовину, яка зберігається в камері схову речових доказів Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області згідно квитанції №449 (а.с. 211), кулькову позору ручку з ковпачком чорного кольору з пластика; господарські печатки з волокнистого матеріалу, вилучені 12.04.2018 року в ході ОМП за адресою: Сумська область, Сумський район, с. В. Сироватка, вул. Бобрицька, 30, та поміщено до камери схову речових доказів Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області згідно квитанції №382 від 09.07.2018 (а.с.233 т.1), після набрання вироком законної сили знищити;

3)мобільний телефон «Lenovo A 338t» з сім картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф»; тримач для сім карти оператора мобільного зв`язку «Лайф» без сім карти; тримач для сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» без сім карти; тримач для сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» без сім карти які було вилучено 27.05.2018 року в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 , та поміщено до камери схову речових доказів Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, - після набрання вироком законної сили - конфіскувати.

4) золоту жіночу сережку, яку запаковано до пакету № 6; хустинку жіночу червоного кольору, яка запакована до пакету № 7; які вилучені 12.04.2018 року в ході ОМП за адресою: Сумська область, Сумський район, с. В. Сироватка, вул. Бобрицька, 30, та поміщено до камери схову речових доказів Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області згідно квитанції №382 від 09.07.2018 (а.с.233 т.1), - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_16 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2