Справа № 750/2159/19
Провадження № 1-кс/750/1170/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

в с т а н о в и в:

26.02.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яка означена як «Скарга в порядку ст.. 303-308 КПК України на бездіяльність слідчого», в якій останній, не пославшись на жодну із інституцій статті 303 КПК України, просить: витребувати матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні; встановити контроль за розслідуванням вказаного кримінального провадження; зобов`язати слідчих та процесуального керівника прокурора в кримінальному провадженні припинити бездіяльність та прийняти рішення по справі; призначити відповідні експертизи по справі; накласти арешт на транспортні засоби які фігурують в даній ДТП від 30.06.2018 року.
Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить саме суд вчинити певні дії, такі як: встановити контроль за розслідуванням вказаного кримінального провадження, призначити відповідні експертизи по справі, накласти арешт на транспортні засоби, які фігурують в даній ДТП від 30.06.2018 року, а також зобов`язати слідчих та процесуального керівника прокурора в кримінальному провадженні припинити бездіяльність та прийняти рішення по справі.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч.1 ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_2 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст. 303 КПК України і більш того, в поданій скарзі відсутнє посилання на відповідний пункт зазначеної статті, яким би передбачалось оскарження саме такої бездіяльності до слідчого судді.

Щодо ж вимог ОСОБА_2 стосовно встановлення контролю за розслідуванням вказаного кримінального провадження, призначення відповідних експертиз по справі, накладення арешту на транспортні засоби, які фігурують в даній ДТП від 30.06.2018 року, слід зазначити наступне.
Згідно вимог ст.ст. 36, 40 КПК України прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Отже, встановлення контролю за розслідуванням вказаного кримінального провадження не входить до повноважень слідчого судді відповідно до ст. ст. 303-307 КПК України.

Порядок розгляду клопотань про арешт майна визначений Главою 17 КПК України, в якій, зокрема передбачено строк подачі такого клопотання, коло осіб, які мають право звернення до слідчого судді з таким (прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1 ст. 171 КПК України), вимоги до клопотання, строки розгляду такого клопотання, мету та завдання арешту майна, тощо. Тобто, слідчий суддя позбавлений права самостійно ініціювати та накладати арешт на майно будь-якої особи, при цьому, зі змісту поданої скарги не слідує, що у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов і ОСОБА_2 є цивільним позивачем.

Крім того, статтею 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: встановлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України; визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Статтею 244 КПК України визначено вимоги до клопотання про проведення експертизи, які мають бути зазначені стороною кримінального провадження, що звертається з таким клопотання до слідчого судді. Тобто, сторона кримінального провадження повинна подати слідчому судді відповідне клопотання, в якому, серед іншого повинно бути зазначено обґрунтування доводів клопотання і вид експертного дослідження, з чого слідує, що слідчий суддя і в цьому випадку позбавлений права, за відсутності відповідного клопотання сторони кримінального провадження, призначати на свій розсуд «відповідні експертизи по справі».

Враховуючи наведене вище, вимоги скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст. 303 КПК України та не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду і взагалі не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Отже, оскільки особа, яка подала скаргу, оскаржує бездіяльність слідчого, яка, виходячи зі змісту ч.1 ст. 303 КПК України, не підлягає самостійному оскарженню та просить зобов`язати того вчинити певні дії, які не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України, у відкритті провадження за його скаргою слід відмовити.

Разом з тим, з врахуванням того, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні наразі продовжується, винесена судом ухвала жодним чином не є перешкодою для реалізації особою, яка подала скаргу, своїх прав, відповідно до їх обсягу, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, у спосіб, передбачений цим же законом, та не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку після усунення зазначеного вище, в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 303, ч.4 ст. 304, ст. 309 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1