Справа № 522/298/18
Провадження по справі № 1-кп/522/18/18
УХВАЛА

06 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньо - технічною освітою, одруженого, не працевлаштованого, місця мешкання не має, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007895 від 17.12.2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки двомісячний строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, так як ОСОБА_3 частково визнає свою вину, хворіє на ряд хронічних захворювань, вважають, що ризики, на які посилається прокурор в клопотанні, - відсутні.

Суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працевлаштований, ніде не навчається, не має постійного місця проживання та реєстрації на території України, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджені судом, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інші злочини.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме про необхідність продовження строку дії відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші злочини.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331-380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеській установі виконання покарань - 21, на 60 діб, тобто до 05.11.2018 року.
Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 06.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

06.09.2018