Справа № 761/81/19
Провадження № 1-кс/761/626/2019
У Х В А Л А
Іменем України
08 січня 2019 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 03 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділенням 2-го відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000044, внесеному 03.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2018, приблизно о 12:45 год., за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 18/14, працівниками поліції затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого виявлено та вилучено сорок вісім поліетиленових згортків з кристалічною речовиною, що схожа на наркотичний засіб метадон, яку він зберігав з метою збуту.

В ході обшуку затриманого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_1 , sim1: НОМЕР_2 , sim2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету, який опечатано та скріплено підписами понятих.

03.01.2019 вилучену річ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

№ 0000044, оскільки вилучений мобільний телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити та надав довідку, з якої вбачається, що власник майна був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даного клопотання.

Заслухавши думку слідчого, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 03 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно протоколом затримання особи у відповідності до ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 18/14, а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_1 , sim1: НОМЕР_2 , sim2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету, який опечатано та скріплено підписами понятих, який являється речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1