Справа №243/370/18
Провадження №1-в/243/380/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання ОСОБА_4 про зарахування попереднього строку ув`язнення, -

ВСТАНОВИВ:
23 червня 2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було задоволено Клопотання Міністерства юстиції України та вирок суду Добрушського району Гомельської області Республіки Білорусь від 27.02.2017 рокуяким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.328 КК Республіки Білорусь, ч.1 ст. 328-1 КК Республіки Білорусь та призначено остаточне покарання, відповідно до положень ч.2 ст.72 КК Республіки Білорусь, у виді позбавлення волі строком 3 роки без конфіскації майна з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму було приведено у відповідність до законодавства України.
Зокрема ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.5 ст.72 КК України було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період: з 15 листопада 2016 року по 26 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
02.11.2018 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про зарахування попереднього строку ув`язнення за період: з 15 листопада 2016 року по 26 лютого 2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIIІ) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив суд задовольнити його вимоги.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Суд, розглянувши вищевказане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої України була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або

адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 вказаної Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи правові норми чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України та норми міжнародного законодавства, ратифіковані Верховною радою України, вирішення питань на стадії виконання вироку, у тому числі щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення належить до виключної компетенції судів держави виконання вироку. При цьому порядок виконання покарання є загальним для всіх засуджених.
В судовому засіданні достовірно встановлено, та підтверджується вироком Добрушського району Гомельської області Республіки Білорусь від 27.02.2017 року та ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 23 червня 2018 року, що засуджений ОСОБА_4 був попередньо ув`язнений з 15 листопада 2016 року по 26 лютого 2017 року та крім того ч.1 ст.75 КК Республіки Білорусь відповідає положенням ч.5 ст. 72 КК України.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 05.09.2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) вбачається, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
У зв`язку з вищевказаним на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIIІ) в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк перебування його під вартою як попереднє ув`язнення з 15 листопада 2016 року по 26 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.611 КПК України виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі ж самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених у Україні за вчинення також кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,9,10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 602, 611 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про зарахування попереднього строку ув`язнення - задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIIІ) в строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати строк його попереднього перебування під вартою, з 15 листопада 2016 року по 26 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1