У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за клопотанням обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з вищою освітою, одруженого, викладач Військового інституту телекомунікації та інформатизації, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не судимий, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , представник потерпілого Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , перебуваючи в період часу з 28.04.2015 до 18.11.20145 року на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості м. Києва, як безробітний та, отримуючи передбачену законодавством допомогу по безробіттю, шляхом обману заволодів коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі Фонд), умисно приховавши факт перебування в трудових відносинах з державним навчальним закладом, за таких обставин.

28 квітня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Святошинського районного центру зайнятості м. Києва, що розташований по вул. Якуба Коласа, 19-А в м. Києві (на даний час Святошинська районна філія Київського міського центру зайнятості: м. Київ, вул. Гната Юри, 14-Б) з приводу реєстрації її, як безробітного. При поданні письмової заяви про надання статусу безробітного, ОСОБА_5 підтвердив, що не має будь-якого заробітку чи інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб`єктом підприємницької діяльності та одночасно під підпис був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного відповідно до ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року.

Відповідно до наказу Святошинського районного центру зайнятості м. Києва від 05.05.2015 року № НТ 150505 ОСОБА_7 , надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з виплатою з Фонду вказаних коштів, шляхом їх перерахування на картковий рахунок ОСОБА_8 . За час перебування, як безробітного, ОСОБА_5 отримав грошову допомогу по безробіттю у сумі 16 798 грн. 35 коп.

23.06.2015 року ОСОБА_9 з Державним університетом телекомунікацій було укладено Цивільно-правовий договір б/н, згідно якого ОСОБА_5 зобов`язувався надавати послуги з проведення навчальних занять у групі за напрямом «Використання персонального комп`ютера для управління підприємством» обсягом 72 години у термін з 23.06.2015 по 20.08.2015 року. ОСОБА_5 , усвідомлюючи свій обов`язок повідомити центр зайнятості, протягом трьох робочих днів, про обставини, що тягнуть за собою припинення реєстрації, з метою привласнення коштів Фонду, умисно приховував факт надання ним оплачуваних робіт та отримання у зв`язку з цим доходу в указаний період, продовжуючи користуватися послугами служби зайнятості.

18.11.2015 року ОСОБА_8 було працевлаштовано на посаду інженера ІІ категорії Інституту механіки ім. С.П. Тимошенка НАН України, у зв`язку з чим відповідно до наказу Святошинського районного центру зайнятості м. Києва від 24.11.2015 року № НТ 151124 припинено його реєстрацію, як безробітного.

Заволодівши таким чином шляхом обману грошима в сумі 16 798 грн. 35 грн. ОСОБА_5 завдав Фонду майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, оскільки вона в період з 28.04.2015 по 18.11.2015 року заволодів шляхом обману чужим майном, що завдало Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття матеріальної шкоди.

До суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ЛЮБИНСЬКОГО в межах даного провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки останній вперше вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України злочин невеликої тяжкості, а з моменту вчинення якого минуло більше три роки.

ЛЮБИНСЬКИЙ наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, подавши з цього приводу письмову заяву.

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити провадження щодо ЛЮБИНСЬКОГО з вказаних підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, яке містить ознаки злочину невеликої тяжкості, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання, яке підтримала ЛЮБИНСЬКИЙ, підлягає задоволенню, а справа щодо нього закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, виходячи з такого.

Діяння, у вчиненні якого звинувачено ЛЮБИНСЬКОГО, містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто невеликої тяжкості (ст. 12 КК) і з моменту вчинення якого минуло три роки.

Згідно з правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Шляхом дослідження матеріалів провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення вказаного вище клопотання і звільнення ЛЮБИНСЬКОГО від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_10