УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року

м. Київ
справа № 415/2414/17
провадження № 51-10578ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу цивільного відповідача в особі виконуючого обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (далі ПАТ «Лисичанськвугілля») ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 11 вересня 2018 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК.
Суть питання
За вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2018 року засуджено:
- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 272 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування основного і додаткового покарань.
- ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування основного і додаткового покарань.
Постановлено стягнути:
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах на користь Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ імені Титова, витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у сумі 13 385 грн;
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах на користь держави, процесуальні витрати за проведення гірничотехнічної експертизи у сумі 9688,80 грн;
з ПАТ «Лисичанськвугілля» на користь:
ОСОБА_11 у рахунок відшкодування, матеріальної шкоди 50 590 грн, моральної шкоди 1 321 500 грн,
ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 704 800 грн,
ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн,
ОСОБА_10 у рахунок відшкодування моральної шкоди 123 340 грн.
Апеляційний суд Луганської області ухвалою від 11 вересня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінив. Виключив з мотивувальної частини вироку посилання суду на постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Також апеляційний суд постановив стягнути:
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах на користь Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ імені Титова, витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у сумі 13 385,68 грн, тобто по 6692,84 грн з кожного;
з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах на користь держави, процесуальні витрати за проведення гірничотехнічної експертизи у сумі 9688,80 грн, тобто по 4884,40 з кожного;
з ПАТ «Лисичанськвугілля» на користь:
ОСОБА_11 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 000 грн,
ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн,
ОСОБА_10 у рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі в. о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 , а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить часткового скасувати ухвалу апеляційного суду, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 щодо відшкодування моральної шкоди і постановити нове рішення значно зменшивши цю суму.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне, на його думку, вирішення апеляційним судом цивільного позову, в частині стягнення на користь ОСОБА_11 суми моральної шкоди, фактично наводить доводи щодо неповноти судового розгляду та його незгоди з наданою судом, в цій частині, оцінкою доказам, що в силу статей 433, 438 КПК та ст. 400 ЦПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, обмежився загальними фразами про те, що апеляційний суд, на його думку, належним чином не обґрунтував свого рішення про необхідність зміни вироку місцевого суду. При цьому ОСОБА_4 не вказав, яких саме порушень допустився апеляційний суд, розглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412,413, 419 цього Кодексу та положення ст. 23, 1167, 1168 ЦК.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_4 у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
До того ж ОСОБА_4 усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК, до поданої касаційної скарги не додав копію оскаржуваного ним судового рішення.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну в. о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3