Справа № 600/616/18
Справа № 1-кп/600/53/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова обвинувальний акт та угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 14 червня 2018 року за №0000090 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, директора комунального підприємства «Козлів комунальник» Козлівської селищної ради, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

в с т а н о в и в:

23 лютого 2018 року ОСОБА_4 , працюючи на посаді директора комунального підприємства «Козлів комунальник» Козлівської селищної ради без подання в територіальне управління Держпраці в Тернопільській області відповідної декларації, видав усний наряд на роботу підвищеної небезпеки по обрізанню гілок дерев, які несуть загрозу автомобілям на ділянці автомобільної дороги між селами Слобідка та Дмухівці Козівського району Тернопільської області (в межах хутора Мазепівка Козівського району Тернопільської області) прибиральнику по благоустрою території КП «Козів комунальник» Козлівської селищної ради ОСОБА_5 .. При цьому, дозволив останньому при виконанні вказаного виду робіт використовувати приставну драбину та механізовану пилку. Під час виконання зазначених робіт, обрізана гілка падаючи зачепила приставну драбину, в результаті чого ОСОБА_5 впав з драбини та отримав в результаті цього тілесні ушкодження у виді компресійного перелому тіла 2-го поперекового хребця без ураження спинного мозку, який не був небезпечним для життя та супроводжувався тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я, що належить до середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.272 КК України, так як останній вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.
31.07.2018 року між підозрюваним та потерпілим укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.272 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що жодних претензій до обвинуваченого не має та просив затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення та просив таку затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.272 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому злочині та не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Згідно з ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 від 31 липня 2018 року у смт. Козова.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (тисяча сімсот гривень нуль копійок) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1