Справа № 543/972/17
Провадження № 1-кп/539/11/2019
Справа № 543/972/17
Провадження №1-кп/539/11/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0000266 про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-ки України, уродженки с. Онішки Оржицького району Полтавської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючої у ПП «Оксамит», одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, взяла потерпілу ОСОБА_8 рукою за волосся, зігнувши таким чином тулуб останньої, після чого нанесла ОСОБА_8 чотири удари ногою по обличчю в область носу, чим спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, синців обличчя, садна у зовнішнього кута правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 242 від 22.08.2017 року по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину за вищевикладених обставин не визнала та пояснила, що 19.08.2017 року вона та ОСОБА_8 відпочивали у кафе «Каштан», що в смт. Оржиця Полтавської області у різних компаніях. Коли близько 01 год. вона танцювала на танцмайданчику, ОСОБА_8 її штовхнула, на що вона її спитала чому та її штовхнула, після чого ОСОБА_8 ще раз її штовхнула та виразилася в її адресу нецензурними словами. Потім ОСОБА_8 схопила її за одяг, після чого вона намагалася відірвати руки ОСОБА_8 від свого одягу. Це тривало близько 5 хв, після чого їх розтягнули. При цьому, ногами вона ОСОБА_8 не била, не била потерпілу по голові та не хапала її за волосся. Допускає, що могла коліном штовхнути ОСОБА_8 в область таза, також відривала руки ОСОБА_8 від свого одягу. Після цього інциденту ОСОБА_8 виходила на вулицю та їй відомо, що ОСОБА_13 спричиняла тілесні ушкодження ОСОБА_14 , а саме била потерпілу по голові. Під час досудового розслідування їй слідчий казав, що так краще казати як вона надала показання, оскільки із ОСОБА_8 була домовленість, що вона їй відшкодує 5000 грн. за цей інцидент і вони примиряться, однак потім потерпіла надала копії документів та вже йшлося про суму в 30-40 тисяч гривень, на що вона не погодилася та вирішила скористатися послугами адвоката. Під час досудового розслідування обмовила себе, оскільки це трапилося напередодні її весілля та матір її чоловіка працює в суді, а тому вона не хотіла розголосу.

Разом із тим суд вважає, що, не дивлячись на невизнання своєї вини у вчиненні злочину за вищевикладених обставин, вина ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 18.08.2017 року близько 24 год. Вона прийшла до кафе «Каштан», що в смт. Оржиця. Через деякий час пішла танцювати на танцмайданчик у даному кафе, при цьому біля неї ОСОБА_15 стояла дуже близько, хоча місця було багато. Під час танцю ОСОБА_15 почала ліктями її штовхати, на що вона також штовхнула ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_15 схопила її рукою за волосся та накрутивши його собі на руку, зігнула її і нанесла їй ногою чотири удари в область перенісся, від чого у неї з носа пішла кров. Потім ОСОБА_15 запропонувала їй ще відійти подалі, на що вона не погодилася. Після цієї події їй ще нанесла два удари кулаком в область скроні ОСОБА_13 , від яких вона впала, при цьому ОСОБА_13 сказала, що вона є подругою ОСОБА_15 . У зв`язку з спричиненими ОСОБА_15 тілесними ушкодженнями вона лікувалася та перенесла операцію;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що 19.08.2017 року вона перебувала у кафе «Каштан» в смт. Оржиця, де між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_15 била ногою в обличчя ОСОБА_14 , від чого у останньої пішла кров. ОСОБА_14 кричала, що у неї розбито ніс. Після цього в ході розмови вона вдарила ОСОБА_14 рукою в обличчя в ліву щоку, щоб та не писала заяву на ОСОБА_15 , яка була на той час її подругою. Від її удару ОСОБА_14 падала. Після події ОСОБА_14 викликала поліцію і «Швидку»;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що в серпні 2017 року він із друзями відпочивав в кафе «Каштан» в смт. Оржиця, сидів із компанією на вулиці. На вулиці було темно, освітлення було лише від ліхтарів. В певний момент часу із кафе вибігла ОСОБА_14 та кричала, що її вбивають, при цьому у неї на обличчі була кров. В цей час ОСОБА_15 рвалася поговорити до ОСОБА_14 . Він бачив, як ОСОБА_15 тягала за волосся ОСОБА_14 . Щоб ще хтось бив ОСОБА_14 він не бачив. Вони із компанією дочекалися поки приїхала поліція і «Швидка»;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що кафе «Каштан» це заклад належний його батькам. Коли трапилася подія між ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , він був у кафе та бачив як вони зчепилися за волосся та ОСОБА_15 один раз ногою вдарила ОСОБА_14 , однак чи дійшов даний удар цілі він сказати не може, після чого їх розняли. Це було вночі, від місця конфлікту між ОСОБА_14 і ОСОБА_15 до місця де він сидів було близько 7-10 метрів. Під час досудового розслідування він дійсно казав, що ОСОБА_15 3-4 рази вдарила ОСОБА_14 , однак на час допиту в суді події вже пам`ятає гірше;

- протоколом від 19.08.2017 року, згідно якого від ОСОБА_8 було прийнято заяву про те, що 19.08.2017 року близько 00-30 год. у смт. Оржиця на території кафе «Каштан» невідома особа нанесла їй тілесні ушкодження в область перенісся, обличчя та потилиці (т.1 а.с. 130);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала як саме їй були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 19.08.2017 року близько 01-00 год. у кафе «Каштан», що в смт. Оржиця, а саме як, перебуваючи на танцювальному майданчику усередині даного кафе між нею та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 взяла її за волосся рукою та нагнула до підлоги, після чого нанесла їй не менше 4 ударів ногою в обличчя в область носу (т.1 а.с. 134-140);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року, в ході якого підозрювана ОСОБА_10 розповіла та показала як саме вона спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 19.08.2017 року близько 01-00 год. у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на танцювальному майданчику усередині даного кафе, а саме як між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого вона рукою взяла за волосся ОСОБА_8 та нагнула її до підлоги, після чого нанесла ОСОБА_8 близько чотирьох ударів ногою в обличчя в область носу (т.1 а.с. 141-145);

-висновком судово-медичної експертизи № 242 від 22.08.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у закритого перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, синців обличчя, садна у зовнішнього кута правого ока, синця в проекції тіла грудини та в ділянці крила лівої підвздошної кістки, садна правої сідниці, які утворилися не менш як від шестикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів) і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с. 146-147);

-висновком судово-медичної експертизи № 304 від 03.10.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у закритого перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, синців обличчя, садна у зовнішнього кута правого ока, синця в проекції тіла грудини та в ділянці крила лівої підвздошної кістки, садна правої сідниці, які утворилися не менш як від шестикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів) і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; зважаючи на характер, кількість та розташування виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, вони в цілому не могли утворитися внаслідок падіння останньої з положення стоячи не площину; показання, дані потерпілою ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту з нею 26.09.2017 року щодо способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень в цілому не протирічать об`єктивним судово медичним даним, отриманим в ході про ведення судово медичної експертизи ОСОБА_8 , але під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 не висвітлює механізм утворення тілесних ушкоджень в ділянці правої сідниці, в ділянці крила лівої підвздошної кістки, в проекції тіла грудини; показання, дані підозрюваною ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту з нею 26.09.2017 року щодо способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в цілому не протирічать об`єктивним судово медичним даним, отриманим в ході про ведення судово медичної експертизи ОСОБА_8 , але під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_10 не висвітлює механізм утворення тілесних ушкоджень в ділянці правої сідниці, в ділянці крила лівої підвздошної кістки, в проекції тіла грудини (т.1 а.с. 148-149);

- допитаний в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_19 пояснив, що ним проводилися судово-медичні експертизи потерпілої ОСОБА_8 , саме по собі тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, виявлене у потерпілої ОСОБА_8 , по ступені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ділянці правої сідниці, крила лівої підвздошної кістки, в проекції тіла грудини, механізм утворення яких під час слідчого експерименту не висвітлювали ні потерпіла ОСОБА_8 , ні підозрювана на той час ОСОБА_10 , самі по собі є легкими тілесними ушкодженнями. При механізмах утворення тілесних ушкоджень, які під час проведення слідчого експерименту вказували потерпіла ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_10 , потерпілій були спричинено не менш як три удари.

Таким чином, не визнання ОСОБА_10 своєї вини у вчиненому злочині, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд вважає безпідставними посилання сторони захисту на необхідність виправдання обвинуваченої, враховуючи наступне.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що вона була в кафе «Каштан» в 2017 році близько 01-00 год., коли відбувся конфлікт між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_14 штовхала ОСОБА_15 та висловлювалася в її адресу нецензурними словами після чого схопила ОСОБА_15 за одяг та їх розтягли. При цьому ОСОБА_21 не била. Через деякий час почула крик « ОСОБА_22 б`ють» та стало відомо, що били ОСОБА_14 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що в 2017 році в нічний час доби вона йшла біля кафе «Каштан», що в смт. Оржиця, та побачила сутичку за участі ОСОБА_8 , яку била інша дівчина, а не ОСОБА_15 , а саме ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_13 била ОСОБА_14 кулаком в ніс та по голові, а саме 1 раз вдарила кулаком в ніс, і 2 рази вдарила по голові у висок, при цьому ОСОБА_14 не падала.

Показання свідка ОСОБА_20 в тій частині, що ОСОБА_15 не била ОСОБА_14 суд вважає такими, що спростовуються показаннями потерпілої та показаннями допитаних свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_24 , які в свою чергу узгоджуються із об`єктивними судово медичними даними згідно висновків проведених експертиз. А той факт, що після події злочину ОСОБА_14 вдарила також і інша особа, не заперечувалося як потерпілою, так і свідком ОСОБА_13 , що досліджено судом на підставі наданих доказів та вказаному факту надана судом відповідна правова оцінка згідно даного вироку. Таким чином, даний факт не спростовує наявної вини ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину.

Крім цього, як вбачається із довідки виконкому Онішківської сільської ради від 4.10.2018 року, ОСОБА_20 має певне відношення до обвинуваченої по справі, оскільки за адресою її місця проживання проживає брат обвинуваченої ОСОБА_25 (т.1 а.с. 233).

Також суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_23 в тій частині, що на вулиці біля кафе ОСОБА_13 нанесла ОСОБА_15 один удар кулаком в ніс, оскільки показання свідка ОСОБА_23 у цій частині не узгоджуються із показаннями кого небудь із допитаних в судовому засіданні осіб. Також свідок вказувала, що після ударів ОСОБА_26 не падала, хоча як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_14 зазначали, що після двох ударів в область скроні потерпіла упала та їх показання у цій частині узгоджуються із висновками проведених експертиз.

При оцінці показань свідка ОСОБА_23 суд також враховує умови, в яких свідок спостерігала події, стосовно яких вона надала показання, а саме це був темний час доби та свідок надала показання з приводу подій, що відбувалися на подвір`ї. При цьому, ніхто із допитаних в судовому засіданні осіб не підтвердив факт перебування свідка ОСОБА_23 на місці події.

Надаючи правовий аналіз фактичним обставинам справи за яких після вчинення даного злочину, як зазначала потерпіла, їй завдала два удари у скроню інша особа, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В судовому засіданні на підставі досліджених вищезазначених доказів достовірно встановлено, що тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, синців обличчя, садна у зовнішнього кута правого ока завдала потерпілій ОСОБА_8 обвинувачена ОСОБА_10 .

Суд також не вбачає підстав вважати, що свідок ОСОБА_13 обмовила обвинувачену ОСОБА_15 тому що і сама завдавала ударів потерпілій, оскільки свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні факт нанесення ударів потерпілій ОСОБА_8 не приховувала, а визнала. Таким чином, за наявності встановлених законом підстав та у встановленому законом порядку ОСОБА_13 може нести відповідальність за вчинене. Разом із тим, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вирішуючи питання щодо визначення того які ж саме тілесні ушкодження заподіяла потерпілій ОСОБА_8 обвинувачена ОСОБА_10 та встановлення їх ступені тяжкості, суд виходить із того, що, як пояснив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , саме по собі тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу без зміщення уламків, виявлене у потерпілої ОСОБА_8 , по ступені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ділянці правої сідниці, в ділянці крила лівої підвздошної кістки, в проекції тіла грудини, механізм утворення яких під час слідчого експерименту не висвітлювали ні потерпіла ОСОБА_8 , ні підозрювана на той час ОСОБА_10 , як пояснив допитаний в судовому засіданні експерт, самі по собі є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому, експерт вказав, що тілесні ушкодження, механізм утворення яких під час проведення слідчого експерименту висвітлювали потерпіла ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_10 , були спричинені від дії не менш як трьох ударів, що відповідає як показанням потерпілої ОСОБА_8 , підозрюваної ОСОБА_10 під час проведення слідчих експериментів із ним, так і показанням допитаних в судому засіданні потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 .

Сторона захисту посилалася на те, що під час досудового розслідування в ході проведення слідчого експерименту підозрювана ОСОБА_10 себе обмовила, вказавши, що нанесла близько 4 ударів ногою в обличчя в область носу потерпілої через те, що вказана подія трапилася напередодні її весілля та матір чоловіка ОСОБА_10 працює в суді, а тому вона просто не хотіла розголосу.

Суд не вбачає підстав для визнання протоколу слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_10 недопустимим доказом, оскільки матеріали справи не містять даних проте, що дані, які він містить, було отримано від підозрюваної не добровільно.

При цьому суд враховує, що по справі є всі наявні підстави для врахування протоколу слідчого експерименту із підозрюваною, оскільки його дані відповідають сукупності зібраних інших доказів по справі, а саме показанням потерпілої, свідків, висновкам судово-медичних експертиз. Тобто вказаний доказ не є єдиним чи основним доказом винуватості обвинуваченої у вчиненні даного злочину, а тому його використання судом відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, хоча слідчий експеримент і було проведено без участі захисника, його участь у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою. Також і в судовому засіданні не встановлено обставин, які б надавали суду підстави вважати, що участь захисника у даному кримінальному провадженні, в тому числі і у зв`язку з кваліфікацією злочину, є обов`язковою. Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року вбачається, що підозрюваній було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, в тому числі право мати захисника та на його участь у проведенні допиту та інших процесуальних дій, не говорити нічого з приводу підозри проти себе, в будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, відмовитися давати показання.

Таким чином, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України поза розумним сумнівом.

Обставин справи, які відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Суд вважає, що вина ОСОБА_10 в заподіянні ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу винної ОСОБА_10 , яка раніше не судима, одружена та має сім`ю, працює, задовільно характеризується за місцем реєстрації, позитивно характеризується за місцем роботи, висновок досудової доповіді відділу пробації (т.1 а.с. 98-99), вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_10 за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

По справі потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди (т.1 а.с. 111-112).

Цивільний позов потерпілою мотивовано тим, що внаслідок вчинення злочину діями обвинуваченої їй спричинено майнову шкоду внаслідок понесення витрат на : оплату за оперативне втручання та перебування на лікуванні в сумі 15080 грн., оплату лікувальних процедур в сумі 609,99 грн., оплату медикаментів в сумі 1368,10 грн., оплату поїздок до лікувального закладу в сумі 986,08 грн., а всього в сумі 17952,57 грн. Також діями ОСОБА_10 їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з заподіянням шкоди її здоров`ю, перенесеного болю, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень було порушено нормальний ритм її життя, оскільки вона була змушена докладати додаткових зусиль для захисту прав та відновлення здоров`я. У зв`язку з ушкодженням здоров`я перенесла значний фізичний біль, емоційний стрес. Спричинену моральну шкоду оцінює в 10 000 грн. Також нею понесено судові витрати на правову допомогу.

На підставі викладеного, ОСОБА_8 прохала суд стягнути з ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 17952,57 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засідання обвинувачена цивільний позов потерпілої не визнала.

З`ясувавши обставини справи суд вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню частково.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позов потерпілої ОСОБА_8 в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню на суму 16 588 грн. 96 коп., тобто в розмірі фактично понесених потерпілою витрат на лікування по наданим суду чекам на придбання медичних засобів та витрат понесених під час лікування, витрат на придбання квитків на поїздки з місця проживання до лікувального закладу і назад, у зв`язку з спричиненими обвинуваченою тілесними ушкодженнями, за час лікування у Оржицькій ЦРЛ з 23.08.2017 р. по 28.08.2017 р. (т.1 а.с. 235), ТОВ «ПК Берега і К» з 14.09.2017 р. по 16.09.2017 р. (т.1 а.с. 205-230), 31.08.2017 р. коли потерпіла відвідала лікаря та отримала консультаційний висновок спеціаліста №01347 та їй було зроблено рентген (т.1 а.с. 213-214), 21.08.2017 р., 31.08.2017 р., 23.08.2017 р. згідно записів у медичній картці ОСОБА_8 (т.1 а.с. 238-241), а саме по : чеку від 21.08.2017 р. 66,95 грн., чеку від 21.08.2017 р. 73,20 грн., чеку від 31.08.2017 р. 10 грн., чеку від 23.08.2017 р. 166,15 грн., чеку від 23.08.2017 р. 204 грн., чеку від 25.08.2017 р. 40,89 грн., чеку від 21.08.2017 р. 41,14 грн., чеку від 25.08.2017 р. 136 грн., чеку від 29.08.2017 р. - 11,40 грн., чеку від 29.08.2017 р. 11,04 грн., чеку від 21.08.2017 р. 174,50 грн., чеку від 16.09.2017 р. 153,65 грн., чеку від 15.09.2017 р. 320,04 грн., чеку від 16.09.2017 р. 50 грн., чеку від 16.09.2017 р. 50 грн., чеку від 16.09.2017 р. 15080 грн., квитку на проїзд з м. Полтава до смт. Оржиця за 31.08.2017 р. 93,24 грн., квитку на проїзд з смт. Оржиця до м. Полтава за 31.08.2017 р. 91,60 грн., квитку на проїзд з смт. Оржиця до м. Полтава за 14.09.2017 р. 91,60 грн.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для стягнення витрат по чекам на придбання медичних товарів, витрат на оплату медичних послуг не під час перебування на лікуванні, оскільки до суду не надано належних доказів щодо їх призначення лікарем в цей період часу, витрати на благодійну допомогу, витрати по квитку від 22.09.2017 р. з м. Полтава до смт. Оржиця, оскільки потерпіла була виписана із ТОВ «ПК Берега і К» 16.09.2017 р., витрат на придбання бензину та скрапленого газу, оскільки вони не обгрунтовувалися з точки зору їх понесення з урахуванням відстані від місця проживання до конкретного лікувального закладу, витрат пального конкретного автомобіля, який використовувався для поїздки до лікувального закладу, тощо, з цього приводу до суду не надавалося ніяких розрахунків та обгрунтувань.

Таким чином, не підлягають до стягнення із обвинуваченої витрати по : чеку від 21.08.2017 р. 22 грн., чеку від 11.09.2017 р. 7,90 грн., чеку від 06.09.2017 р. 18 грн., чеку від 07.09.2017 р. 12,40 грн., чеку від 21.08.2017 р. 35 грн., чеку від 08.09.2017 р. 1,86 грн., чеку від 18.09.2017 р. 88,72 грн., чеку від 21.09.2017 р. 33,25 грн., чеку від 17.09.2017 р. 50 грн., чеку від 18.09.2017 р. 50 грн., чеку від 19.09.2017 р. 50 грн., чеку від 20.09.2017 р. 50 грн., чеку від 21.09.2017 р. 50 грн., чеку від 22.09.2017 р. 50 грн., чеку від 21.08.2017 р. 230 грн., чеку від 22.08.2017 р. 139,90 грн., чеку від 29.08.2017 р. 154,90 грн., квитку на проїзд з м. Полтава до смт. Оржиця за 22.09.2017 р. 93,24 грн., а всього на суму 1137 грн. 17 коп.

Позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 8 000 грн.

Так, при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що позов потерпілої в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково. При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_8 , полягає в фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, конкретні обставини, за яких було вчинено злочин, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини ОСОБА_10 та ступінь тяжкості, характер та кількість заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, а саме що їй у зв`язку з ушкодженням здоров`я довелося перенести операцію, вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 16 588 грн. 96 коп. майнової шкоди та 8 000 грн. моральної шкоди.

Також відповідно до квитанції від 12.10.2017 р. потерпілою ОСОБА_8 сплачено кошти своєму представнику адвокату ОСОБА_9 за складання позовної заяви та представництво інтересів потерпілої в розмірі 5 000 грн. (т.1 а.с. 179).

Відповідно до положень ст. ст. 120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. І в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 16 588 грн. 96 коп. та моральну шкоду в розмірі 8 000 грн., а всього 24 588 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1