печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7663/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та клопотання захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби,-

ВСТАНОВИВ:
15.02.2019 Прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України капітан юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на сьогоднішній день виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, а учасники провадження, у тому числі підозрюваний ОСОБА_5 не ознайомилися із всіма матеріалами кримінального провадження, а зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити подальшому направленню кримінального провадження із обвинувальним актом до суду.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому підстави для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні його строків, не зменшилися, окрім того з`явилися нові ризики, передбачені ст. 177 КК України, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор вказує, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 розуміючи, що він вчинив злочини серед іншого особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, за які в сукупності передбачається покарання у вигляді позбавлення волі до 14 років, будучи обізнаним з методами та способами ведення оперативних заходів та взагалі роботи правоохоронних органів, маючи мету переховування від органу досудового розслідування, суду, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, ОСОБА_5 , набувши за час проходження служби у ДУ «Київський слідчий ізолятор» позаслужбових зв`язків у кримінальному середовищі, у тому числі із близьким оточенням колишніх співробітників роти патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУМВС України в Луганській області, може скористатися ними, в тому числі шляхом використання підроблених документів, що посвідчують особу (паспортів громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон), що надасть йому можливість безперешкодно пересуватися територією нашої держави та виїжджати за кордон, тим самим переховуючись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, Бистрицький перебуваючи на посаді інспектора відділу режиму та охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» маючи звання лейтенанта внутрішньої служби, перебуваючи на волі може незаконно (шляхом примусу, залякування тощо) впливати на свідків у кримінальному провадженні, які знаходяться під вартою у СІЗО, та на свідків та потерпілого, які перебувають на офіцерських та неофіцерських посадах у СІЗО, які серед іншого надають покази, які викривають ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів.

У разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під ватою неможливо буде перервати контакти ОСОБА_5 з особами, за вказівками яких ним вчинювалися злочини, у тому числі із кола співробітників ДУ «Київський слідчий ізолятор». Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося у співучасті з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи органів правопорядку, що стали йому відомі у зв`язку із своїм затриманням. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз, чи підкупу, видати інформацію про інших учасників злочину, впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Печерським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004320 від 26.09.2016 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України щодо невстановлених на даний час слідством пособників, які сприяли ув`язненим ДУ «Київський слідчий ізолятор» з числа колишніх співробітників роти патрульної служби міліції особливого призначення «Торнадо» ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 готуватися до втечі з-під варти та вчиняти 09.08.2018 масові заворушення, що супроводжувалися насильством над особою, підпалами, знищенням майна, захопленням будівлі, опором представникам влади правоохоронним органам із застосуванням зброї та інших предметів, які використовуються як зброя, в умовах утримання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (далі - СІЗО) та були співучасниками інших злочинів, які вчинили вказані вище особи.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється органами військової прокуратури.

Так, слідством на даний час проводяться слідчі (розшукові) гласні та негласні дії (заходи) щодо встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших співучасників злочинів, у тому числі із числа співробітників ДУ «Київський слідчий ізолятор». У зв`язку із чим, перебування підозрюваного ОСОБА_5 , який є працівником СІЗО, на волі може негативно вплинути на хід досудового розслідування, шляхом попередження таких співучасників про можливе притягнення їх до кримінальної відповідальності, які у свою чергу будуть ухилятися від слідства та суду, що може затягнути розумні строки досудового розслідування, встановлення всіх обставин та істини у справі та унеможливлення притягнення всіх винних до кримінальної відповідальності. Крім того, за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0004320, після зібрання всіх доказів у справі буде вирішено питання про можливе повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні співучасті у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України.

У засіданні прокурор ОСОБА_3 , просив задовольнити клопотання, вказавши на наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, обґрунтувавши в засіданні, що станом на день розгляду ризики передбачені ст. 177 КПК Украни не відпали та продовжують існувати, а даний запобіжний захід зможе забезпечити належне ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та направлення вказаних матеріалів до суду.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволенні клопотання, обґрунтувавши свою позицію тим, що дане клопотання є необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім цього, захисник зазначив, про те, що не існує жодних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та перешкоджати завершенню досудового розслідування.

Так, адвокатом ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт у нічний час доби з покладення додаткових обов`язків на підозрюваного, в разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановити строк не більше 12 днів в межах залишку строку досудового розслідування з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі, не більше ніж 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Обґрунтовуючи вказане клопотання, адвокат зазначив, що орган досудового розслідування будь-яким чином затягує ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, так як сторона захисту належним чином виконує свої обов`язки, швидко ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження, які надались для ознайомлення після ряду клопотань та скарг, а слідство зловживає тим, що сторона захисту ознайомлюється з вказаними матеріалами, шляхом подання клопотань про продовження строку тримання під вартою. Окрім цього, зазначає, що підозра є необґрунтованою та навіть не містить в собі складу злочину передбаченого ст. 294 КК України. Щодо ризиків, адвокат зазначив, що вони не підтверджуються матеріалами досудового розслідування, а посилання прокурора щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління національної поліції в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 06.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 345, ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України.

20.08.2018 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України.

21.08.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 18.10.2018 не визначаючи розмір застави.

24.09.2018 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України.

10.10.2018 військовим прокурором Київського гарнізону Центрального регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 продовжено до трьох місяців, тобто до 20.11.2018.

12.10.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.11.2018 не визначаючи розмір застави.

22.10.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 06.08.2018 завершено та учасникам провадження відкрито матеріали про що в порядку ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваних, їх захисників та потерпілого.

06.11.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.01.2018 включно не визначаючи розмір застави.

27.11.2018 рішенням Київського апеляційного суду відмовлено в задоволенні апеляційної скарги захисту ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2018 за якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.01.2018.

18.12.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні клопотання захисту ОСОБА_5 щодо зміни останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.12.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.02.2019, включно не визначаючи розмір застави.

Інші підозрювані у провадженні та їх захисники також отримали відскановані копії матеріалів кримінального провадження № 0000125 у 20 томах для ознайомлення. Вказаним особам залишилося ознайомитися із інформацією, яка міститься у матеріалах провадження на оптичних носіях інформації та речовими доказами.

Однак, незважаючи на це, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 09.08.2018 та додатками до нього;

- протоколом огляду місця події від 09.08.2018 за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ,вул. Дехтярівська, б.13 камера №148 від 10.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13 камера №340 від 10.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ,вул. Дехтярівська, б.13 камера №148 від 10.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13 камера №126 від 11.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13 із камер №307 від 11.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13 із камер №126 від 11.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 з 1 поверху від 12.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 із службових кабінетів від 13.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 та додатки до нього від 28.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 та додатки до нього від 28.08.2018;

- протоколом огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 та додатки до нього від 20-22.08.2018;

- протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 від 29.08.2018 на 9 арк. із додатком;

- протоколом огляду Інтернет мережі від 04.09.2018 із додатком;

- протоколом огляду флеш-накопичувачу від 13.08.2018;

- протоколом огляду камер відео спостереження ДУ «Київського слідчого ізолятору» від 15.08.2018 із додатком;

- протоколом огляду відеозапису Інтернет мережі від 16.08.2018 із додатком;

- протоколом огляду відеозапису від 19.08.2018 із додатком;

- інформацією та службовими перевірками з Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ від 14.08.2018 №8-7965 та додатками до неї;

- протоколом обшуку за адресою: м. Київ, вул. Дехтярівська, б.13 ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 10.08.2018 та додатками до нього;

- висновком експерта №681 від 17.08.2018;

- висновком експерта №8-1/2059, 8-5/795 від 06.09.2018;

- висновком експерта №17-287 від 12.09.2018;

- висновком експерта № 19/10-1/358-СЕ/18 від 27.08.2018;

- висновком експерта від 19/11-2/89-СЕ/18 від 28.08.2018;

- висновком експерта № 19/10-1/354-СЕ/18 від 04.09.2018;

- висновком експерта № 177555/17762/18-34/17827/17828/18-46 від 20.08.2018;

- висновком експерта № 18-34/17829/17867/18-38/17868/17878/18-34 від 20.08.2018;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 13.08.2018;

- протоколами допитів свідків: ОСОБА_16 від 12.08.2018, ОСОБА_17 від 12.08.2018, ОСОБА_18 від 14.08.2018, ОСОБА_19 від 14.08.2018, ОСОБА_20 від 16.08.2018, ОСОБА_21 від 16.08.2018, ОСОБА_22 від 17.08.2018, ОСОБА_23 від 18.08.2018, ОСОБА_24 від 11.09.2018, ОСОБА_25 від 10.09.2018 та 20.08.2018, ОСОБА_26 від 20.08.2018 та 10.09.2018, ОСОБА_27 від 18.09.2018;

- протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 від 21.09.2018;

- протоколом огляду Інтернет мережі від 18.09.2018;

- заявою ОСОБА_5 від 07.09.2018 про визнання своєї вини та про намір укласти зі слідством угоду;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, які були предметом апеляційного розгляду.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, зокрема проведені відповідні судові експертизи, допити потерпілих і свідків, а також негласні слідчі (розшукові) дії.

Разом з тим, для здобуття належних та допустимих доказів для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновки призначених судових експертиз, встановити та допитати інших потерпілих і свідків, а також отримати розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій здійснити інші слідчі (розшукові) дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваного, пом`якшують чи обтяжують покарання.

Водночас, результати зазначених процесуальних дій мають важливе значення для судового розгляду кримінального провадження, а саме встановлення події кримінального правопорушення, винуватості підозрюваного, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які підлягають доказуванню.

Прокурором доведено, що наявна необхідність у проведенні слідчих (розшукові) гласних та негласних дій (заходів) щодо встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших співучасників злочинів та у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, а учасники провадження, у тому числі підозрюваний ОСОБА_5 не ознайомилися із всіма матеріалами кримінального провадження.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків та їх актуальність.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування є необхідність у належному виконанні вимог ст. 290 КПК України, щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як на тому наполягала сторона захисту, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо заявлено клопотання стороною заходу, про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Так в судовому засіданні засіданні та з матеріалів клопотання, встановлено, що не всі учасники кримінального провадження ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, окрім цього в клопотання прокурора вказано, що ОСОБА_5 необхідно, ще ознайомитись з матеріалами провадження, які містяться на оптичних носіях. Щодо позиції захисника, яка полягає в тому, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 є безпідставною, слідчий суддя, приходить до переконання, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. З приводу того, що ризиків передбачених ст. 177 КПК України не існує, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення матеріалами клопотання та в судовому засіданні доведено наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК, враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання адвоката, є необґрунтованим та обставини зазначені у ньому є недоведеними, відтак, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000125, строк тримання під вартою до 21 квітня 2019 включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя ОСОБА_1