провадження № 1-кп/243/381/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

Секретаря судового засідання ОСОБА_2

Прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

Захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000082 від 09.01.2019 року, на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 29.01.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бугуруслан Оренбурзької області, РФ, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, раніше не судимої, такої, що офіційно не працює, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

повідомленої про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 29.01.2019 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якої на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яку було подано до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_6 , у період часу з 2014 року по 9 січня 2019 року займалась реалізацією собак та котів на території центрального ринку м. Слов`янська, що знаходиться за адресою: м. Слов`янськ, вул. Торгова, яких люди приносили їй для прилаштування. Вказаних тварин вона утримувала в сараї свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому роздавала особам, які бажали їх придбати.

На початку січня 2019 року, більш точні дату та час в ході судового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, які відносяться до хребетних, що призвело в подальшому до їх загибелі.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_4 , впродовж періоду з грудня 2018 року, більш точної дати та час судовим розслідуванням не встановлено, по 9 січня 2019 року отримувала від людей для подальшої реалізації тварин, а саме цуценят та кошенят, яких переносила до сараю за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює жорстоке поводження з тваринами, які відносяться до хребетних, та призведе в подальшому до загибелі тварин, нехтуючи як існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки в суспільстві в частині відношення до тварин, всупереч ст. ст. 7, 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, а також те, що умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності, так і в порушення п.8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України, затверджених 17.06.1980 року Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР, яким заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, безцільно знищувати їх, стала утримувати в сараї придбаних тварин, а саме 17 цуценят та 1 кошеня віком 2,5-3,5 місяці, при цьому позбавляючи вказаних тварин тривалий час їжі та води, що призвело до їх виснаження та загибелі.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , тварини були виявлені мертвими.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою провину визнала у повному обсязі та показала суду, що дійсно скоїла правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме у період часу з грудня 2018 року по 09.01.2019 року у сараї за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 тримала цуценят та кошеня, яких надали їй для реалізації люди, зазначених тварин, вона цілеспрямовано не годувала та не поїла, що призвело до загибелі 17 цуценят та одного кошеня. У скоєному щиро кається.

Крім того, провина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у підготовчому судовому засіданні доказами:

Так, згідно до протоколу огляду місця події від 09.01.2019 року, об`єктом огляду якого є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , де в одноповерховому будинку на матраці та біля нього були виявлені трупи тварин, а саме одного кошеня та 17 собак, та фототаблицями до протоколу;

У відповідність до звіту про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу №4/13-30/19 від 09.01.2019 року, вбачається, що при зовнішньому огляді 17 трупів цуценят та одного кошеня виявлено сильне виснаження. Кістки-остисті відростки, маклоки та сідничні холми сильно виступають. Надочні ямки запашні; анус глибоко втянут. При зняття шкіри та розтині порожнини встановлена повна відсутність жиру в жирових депо підшкірний і забрюшній клітковині, в брижах, в перекарді та під епікардом. Скелетні м`язи потоншені, бліді. Печінка темно-вишневого кольору. Печінка та селезінка зменшені в об`ємі, в`ялі на дотик. Пульпа селезінки іржавого відтінку. Лунок зменшений в об`ємі, в порожнині багато слизу. Корковий шар наднирників забарвлений в бурий колір, зменшений у розмірі, при патолого-анатомічному розтині виявлено зміни, характерні для аліментарної дистрофії - наслідок порушення годування тварин.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 299 КК України, тобто жорстоке поводження з тваринами, які відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі більше двох тварин.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 3 ст. 299 КК України та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні вини у скоєнні злочину, активної допомоги органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваній узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 299 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає, дані про особу: раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, одружена, за місцем мешкання характеризується посередньо, що свідчить про її стійки соціальні зв`язки.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, що полягає у жорстокому поводженні з тваринами, які відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі більше двох тварин та її дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 299 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази за провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 29.01.2019 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якої на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР №0000082 від 09.01.2019 року та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши їй іспитовий строк на 3 (три) роки, поклавши на неї наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1