Справа № 333/6183/18
Справа №333/6183/18
Провадження №1-кс/333/2144/18
УХВАЛА

Іменем України
17 грудня 2018 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003719 і додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, студента ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», неодруженого, офіційно непрацюючого, не є депутатом, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.03.2018 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17.12.2018 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003719 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 09 листопада 2018 року, о 02-10 год., неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з малолітніми ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 12, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, проникли до підвального приміщення, яке розташоване поряд з під`їздом № 2, де було сховище для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку «ПАТ «Укртелеком», прокладеної по вул. Північнокільцева Ситова та викрали одну ділянку кабелю ТПП 400?2?0,64, довжиною 31 м, вартістю 33545 гривень 47 копійок, яка перебуває у власності ПАТ «Укртелеком», тим самим отримали реальну можливість розпорядитись викраденим майном та виконали всі дії які вважали необхідними для здійснення крадіжки, однак були затримані працівниками поліції. У результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , ПАТ «Укртелеком» спричинено майнову шкоду в розмірі 33545 гривень 47 копійок.

Умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

14.12.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

У зв`язку із викладеним, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_7 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження; підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку, призначеного за вчинення попереднього злочину, і на теперішній час перевіряється на причетність до вчинення ряду аналогічних кримінальних правопорушень на території Комунарського району м.Запоріжжя. Таким чином, враховуючи те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 активно перешкоджатиме встановленню істини по справі, що не дозволить виконати прийняті відносно нього процесуальні рішення, а також, приймаючи до уваги те, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить суд застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі і послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 , його законний представник і захисник заперечували щодо клопотання слідчого, посилаючись на відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_7 , його законного представника і захисника про вручення їм 17.12.2018 року, об 11-00 годині, копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі. Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний у порядку ст.209 КПК України по даному кримінальному провадженню не затримувався. Час дії ухвали про обрання запобіжного заходу рахувати з моменту вручення підозри о 12-42 годині 14.12.2018 року.

14.12.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується, зокрема, протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця подій.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є закінченим замахом на тяжкий злочин.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: вік підозрюваного неповнолітній, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб немає, офіційно не працює, навчається в ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», за місцем навчання характеризується негативно, має постійне місце проживання, проживає за місце реєстрації разом з матір`ю, вітчимом і братами за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у нарколога та психіатра, зі слів підозрюваного, не перебуває, хронічними захворюваннями не страждає, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за який не погашена і не знята у встановленому законом порядку, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у період іспитового строку, встановленого вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018 року, за яким йому призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього, суд враховує, що запобіжні заходи до неповнолітнього підозрюваного застосовуються з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Згідно з положеннями Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.2 ст.492 КПК України тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 є неповнолітнім, навчається в державному навчальному закладі, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені 09.11.2018 року кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. На момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_7 (з 09.11.2018 року) переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, а також про те, що останнього було повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема його вік і те, що він має місце постійного проживання, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіганню будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 183, 184, 198, 492 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003719 відмовити повністю.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 16 лютого 2019 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 або іншого слідчого, який проводить досудове розслідування даного кримінального правопорушення, прокурора чи суду за першою вимогою.

2. Не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Виконання ухвали доручити співробітникам Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1