Справа № 569/1450/19

УХВАЛА

05 лютого 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0007114 від 26.10.2017 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у клопотанні просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , перелік якого наведено у клопотанні, вилучене під час обшуку 27.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий у клопотанні вказує, що 27.01.2019 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: банківські картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , Wi-fi роутер НОМЕР_6 , свіч марки «Stels».

28.01.2019 вилучене під час обшуку вищевказане майно визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Покликаючись на наведене, положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий вказує на необхідність в арешті майна, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, що перешкодить кримінальному провадженні.
Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також у заяві просив вирішити питання про арешт майна, без участі ОСОБА_5 , оскільки останній перебуває у розшуку, на виклики слідчого не з`являється. Про день та час розгляду клопотанні повідомлявся листом на адресу по місцю проживання.

Клопотання розглядається без участі особи, у якої вилучено майно, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України.

З урахуванням заяв слідчого та неявки володільця майна, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене під час обшуку за вищевказаних обставин, з метою збереження його як речового доказу, яким майно визнано 28.01.2019 у кримінальному провадженні, є доказом вчинення злочину, скільки незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме банківські картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , Wi-fi роутер НОМЕР_6 , свіч марки «Stels», що вилучено під час обшуку 27.01.2019 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь якій особі володіти, розпоряджатись, та використовувати майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1