Код суду 233 Справа № 233/6114/18
Вирок
Іменем України
16 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, маючої III групу інвалідності, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,
У період часу з початку травня 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, по 11 травня 2014 року, під час перебування бойовиків самопроголошеної «Донецької народної республіки» (далі за текстом «ДНР») в м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_5 , приймала активну участь в організації та проведені незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави «ДНР» (останню призначено головою дільничної виборчої комісії), тобто обвинувачується у вчиненні дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин:
10 квітня 2014 року, так званою Радою самопроголошеної «Донецької народної республіки», утвореної 07.04.2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, з метою утворення у межах території Донецької області держави «Донецька народна республіка», в порушення ст. ст. 1, 2, 5, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 73, п. 3 ч. 1 ст. 85, п.п. 13, 18, 20 ч. 1 ст. 92, ст.ст. 132, 133 Конституції України був оголошений референдум, який проведено представниками зазначеної терористичної організації на території Донецької області 11.05.2014 року та на вирішення якого поставлено питання: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Донецької Народної Республіки?», тобто питання щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Так, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно вимог ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст.ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Порядок проведення всеукраїнського референдуму регламентований Законом України «Про всеукраїнський референдум», положеннями ч. 4 ст. 14 якого визначено, що виключно Верховна Рада України призначає ратифікаційний референдум щодо зміни меж території України.
Усвідомлюючи положення і вимоги вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_5 розуміла протиправність інших будь-яких умисних дій, вчинених з метою зміни меж території України.
При цьому, ОСОБА_5 , періодично приймаючи участь у роботі виборчих комісій на території м. Костянтинівки Донецької області під час проведення виборів Президента України та виборів до Верховної Ради України, була обізнана із положеннями законодавства, яке регламентує порядок проведення референдумів на території України, але, діючи з особистих політичних міркувань та з корисливих мотивів, вступила у злочинну змову з групою осіб для вчинення умисних дій, спрямованих на виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Визнавши свою вину у повному обсязі обвинувачена ОСОБА_5 , щиро покаялась та просила не призначати їй суворого покарання, пообіцявши суду не вчиняти в подальшому жодних подібних та інших правопорушень.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 110 КК України, як умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, викладеними у Постанові ПВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, є пенсіонеркою та інвалідом III групи, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженою, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 з урахуванням особи винної, а саме того, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, за місцем мешкання характеризується позитивно, соціально адаптована, суд вважає, що необхідним та достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання останній у виді позбавленні волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 110 КК України.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 її критичного ставлення до скоєного, що свідчить про її намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відомості про речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 - визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1