печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явився

прокурора: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003154 від 24.03.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003154 від 24.03.2016 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що рішення прокурора про відмову у визнанні його потерпілим від 30.08.2018 року є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам КПК України, порушує його права у кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним просить постанову Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003154 від 24.03.2016 року, зобов`язати прокурора залучити його до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, проте, в судове засідання не з`явився, а явка прокурора не є обов`язковою, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу, та прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2016 року за № 0003154 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

19.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про залучення його як потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження № 0003154 від 24.03.2016 року у якості потерпілого, оскільки даних, які б вказували на завдання йому шкоди у кримінальному провадженні, не встановлено.

Як визначено у ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, тому вбачається, що на час розгляду скарги заявлені вимоги останній не підтримує.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003154 від 24.03.2016 року, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 26 Конституції України, ст.ст. 22, 26, 107, 110, 303, 305, 307-309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 30.08.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003154 від 24.03.2016 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1