Провадження № 1-кс/761/8377/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002055 від 01 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002055 від 01 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, накладеного 13 березня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва.
Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «Мazda 6», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Крім того, заявник зазначає, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні арешту на транспортного засобу «Мazda 6», у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є законним власником вищезазначеного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, разом з тим, останній є потерпілим у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку з цим, підстав для подальшого обмеження права володіння майном немає.
Представник власника майна та власник майна у судовому засіданні підтримали вимоги клопотання.
Слідчий у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.
В провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0002055 від 01.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «Мazda 6», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, вилучені при обшуку речі не можуть бути предметом спеціальної конфіскації в розумінні ст. 96-1 КК України, так як не належить та не належали особі, що безпосередньо притягується до кримінальної відповідальності. Також, такі речі не підпадають під випадки застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ч. 3 ч. 1 ст. 96 КК України, так як їх отримано у передбачений законом спосіб, та за відсутності обмежень.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешті майна, відпала потреба.
У зв`язку з чим, вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002055 від 01 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002055 від 01 березня 2019 року, на транспортний засіб «Мazda 6», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1