КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0001285 від 21.03.2017-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ Національної поліції в Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 01 лютого 2019 року, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , обставини, які характеризують особу підозрюваного в сукупності, доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України та дійшов висновку, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на припущеннях.
Вимоги мотивують тим, що клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 184 КПК України, оскільки докази що його обґрунтовують є недостатніми, однак суддя цього не врахував. Також додає,що матеріали які обґрунтовують клопотання органу досудового розслідування не містять доказів, які доводять прямо чи опосередковано ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Захисник додає, що твердження про наявність в поведінці ОСОБА_8 ризиків щодо запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, або вплинути на свідків у кримінальному провадженні не доведені, не підтверджені доказами, що свідчать про їх відсутність та надуманість у даному кримінальному провадженні.
Також захисник вказує, що органом досудового розслідування не доведено неможливості застосувати до ОСОБА_8 іншого, не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу.
Додає, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання в Україні, має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, на його утриманні перебуває 4 малолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я, що також не враховано слідчим суддею.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Принципи вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді місцевого суду та матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001285 від 21.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України..

03.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 було затримано та того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України..
Старший слідчий СВ Печерського УП ГУ Національної поліції в Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року клопотання орану досудового розслідування було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до01 лютого 2019 року до 12 год. 15 хв. включно,без визначення розміру застави.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України,що підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом огляду трупа; показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; інформацією про перетин державного кордону України.
Вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушень доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки в ході досудового розслідування ОСОБА_8 03.04.2017 року був оголошений у розшук, так як відомостей про його місце перебування встановити було неможливо, що і дає підстави в вважати, що останній умисно переховувався від слідства та суду з метою уникнення покарання.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апеляції про необґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається захисник, і які на його думку не взято до уваги слідчим суддею, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, твердження в апеляційній скаргзі про невмотивованість та необґрунтованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_8 , іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ Національної поліції в Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 01 лютого 2019 року, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/219/2019 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1