Справа №195/397/19
У Х В А Л А

про арешт майна

18.03.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заінтересованих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання слідчого Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000103 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт у виді заборони володіння, користування та розпорядження майном, яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду від 13.03.2019 року, а саме: автомобіль Москвич-2137 реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з бензопилою в багажнику GS-4500 жовтого колбору; причеп реєстраційний номер « НОМЕР_2 » з колодами в кількості до 30 шт. довжиною до 1-1,5 м.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що Томаківським відділенням поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 13.03.2019 року за ознаками скоєного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що відповідно рапорту від 13.03.2019 року співробітника сектору реагування патрульної поліції Томаківського відділення поліції ОСОБА_8 , на автодорозі Н-23 на 295 км. «Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя», по вул. Центральна с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області був зупинений автомобіль Москвич-2137, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку с-ща Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де в ході візуального огляду салону та вмісту причепу виявлено пиляні колоди дерев, орієнтовно породи акації біла, а в багажнику зазначеного автомобіля візуально, без проникнення в середину володіння особи, виявлено бензопилу GS-4500 жовтого кольору.

13.03.2019 року, відповідно до ст. 214 КПК України, слідчим проведено огляд місця події в ході якого оглянуто автомобіль з причепом в якому виявлені пиляні колоди дерев, орієнтовно акації білої, точна кількість колод дерев не встановлена через відсутність дозволу на проведення огляду володіння особи.

За результатами огляду вилучено автомобіль марки Москвич-2137, реєстраційний номер НОМЕР_1 з бензопилою в багажнику GS-4500 жовтого кольору, власником якого являється ОСОБА_6 та причеп реєстраційний номер НОМЕР_2 з колодами в кількості до 30 шт. довжиною до 1-1,5 м., власником якого являється ОСОБА_9 .

Рішення про тимчасове вилучення вказаного майна обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 167 КПК України було достатньо підстав вважати, що вони використані як засоби та знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України) прийнято слідчим після проведення огляду. Також були достатні підстави вважати, що колоди пиляних дерев, які знаходяться в середині кузову причепу, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 167 КПК України, є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та відповідно предметом злочину кримінального провадження.

На момент проведення огляду та тимчасового вилучення, вказане майно перебувало у користуванні ОСОБА_5 .

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були об`єктом вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про арешт майна.
Заінтересовані особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти арешту майна. При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що колоди пиляних дерев ним було виявлено на узбіччі поблизу ставка в с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, які завантажено до причепу та з метою транспортування приєднано до власного автомобіля.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали досудового розслідування, доходжу висновку про необхідність накладення арешту на майно виходячи з наступних обставин справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі Закону),- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що 13.03.2019 року на автодорозі Н-23 на 295 км. «Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя», по вул. Центральна с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області був зупинений автомобіль Москвич-2137, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в напрямку с-ща Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де в ході візуального огляду салону та вмісту причепу виявлено пиляні колоди дерев, орієнтовно породи акації біла, а в багажнику зазначеного автомобіля візуально, без проникнення в середину володіння особи, виявлено бензопилу GS-4500 жовтого кольору.

13.03.2019 року слідчим проведено огляд місця події в ході якого оглянуто автомобіль з причепом в якому виявлені пиляні колоди дерев, орієнтовно акації білої, точна кількість колод дерев не встановлена через відсутність дозволу на проведення огляду володіння особи.

За результатами огляду вилучено автомобіль марки Москвич-2137, реєстраційний номер НОМЕР_1 з бензопилою в багажнику GS-4500 жовтого кольору, власником якого являється ОСОБА_6 та причеп реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_9 , з колодами в кількості до 30 шт. довжиною до 1-1,5 м.,.

Слідчий довів, що в даному випадку, підставами для вилучення майна послугувало те, що арешт даних предметів, які є об`єктами матеріального світу, відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме могли бути знаряддям вчинення злочину, зберегти на собі його сліди, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів. Адже арешт майна, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнута мета його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності причетних до злочину осіб.

Таким чином слідчий довів, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає критеріям наведеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому накладення арешту на безпосередній об`єкт злочину є доцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт з забороною відчуження, користування та розпорядження майном, яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду від 13.03.2019 року, а саме: автомобіль Москвич-2137, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з бензопилою в багажнику GS-4500 жовтого кольору; причеп, реєстраційний номер НОМЕР_2 з колодами в кількості до 30 шт. довжиною до 1-1,5 м.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

18.03.2019