Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/128/19
Провадження №: 1-кп/332/108/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Запоріжжя, маючої повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, не маюча на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 не зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, перебуваючи у дворі приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, прийняла від гр. ОСОБА_7 10 кілограмів брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за один кілограм, сплативши таким чином останньому 60 гривень.

Крім цього, 13 грудня 2018 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_5 не зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, перебуваючи у дворі приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, прийняла від гр. ОСОБА_8 10 кілограмів брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за один кілограм, сплативши таким чином останньому 60 гривень.

Крім цього, 15 грудня 2018 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 не зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, перебуваючи у дворі приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, прийняла від ОСОБА_9 15 кілограмів брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за один кілограм, сплативши таким чином останньому 90 гривень.

Крім цього, 18 грудня 2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 не зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, перебуваючи у дворі приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, прийняла від ОСОБА_7 12 кілограмів брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за один кілограм, сплативши таким чином останньому 72 гривень

Крім цього, 19 грудня 2018 року приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_5 не зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, перебуваючи у дворі приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, прийняла від ОСОБА_8 14 кілограмів брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 5 гривень за один кілограм, сплативши таким чином останньому 70 гривень.

Після чого, 19 липня 2018 року о 15 годині 50 хвилин працівниками поліції було проведено огляд місця події у дворі приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на території незаконного пункту прийому металобрухту, під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_5 діяльності з прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено електронні ваги, брухт чорного металу загальною вагою 1071 кілограмів, який ОСОБА_5 приймала у населення за готівковий розрахунок та зберігала з метою подальшого збуту, а також грошові кошти отримані внаслідок незаконної діяльності в розмірі 300 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому металобрухту.

14 січня 2019 року між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 213 КК України, обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник проти затвердження угоди не заперечував.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно обвинувального акту матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню № 0002487 угоду про визнання винуватості від 14 січня 2019 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити їй узгоджене покарання у вигляді ОДНОГО року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену від відбування покарання звільнити, якщо вона протягом ОДНОГО року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

Лом чорного металу вагою 1071 кг., електронні ваги марки «Wimplex», грошові кошти в розмірі 70 грн. купюрами номіналом 20 та 50 грн., грошові кошти в розмірі 300 грн. купюрами по 50 грн. в кількості шести купюр, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області звернути на користь держави.

Запобіжний захід у обвинуваченої наразі відсутній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1