Справа № 635/7428/18
Провадження № 1-кс/635/29/2019
У Х В А Л А

10 січня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла направлена поштою скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в якому скаржник просить скасувати відповідну постанову слідчого.
В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явивсь, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, однак через канцелярію суду надав до суду заяву, в якій вказав, що просить розглядати скаргу у його відсутність.
В судове засідання слідчий Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 не з`явилася, про день час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, проте її неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001218 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 частини першої статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Відповідно до статті 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").
З матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, вбачається, що постановою слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 21.08.20018 закрито провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України передбачено закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. У відповідності до пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України, у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження підлягає закриттю, про що виноситься постанова, яка у свою чергу має відповідати положенням ст. 110 КПК України, а саме, бути вмотивованою та обґрунтованою з посиланням на положення КПК України.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчим не приведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, щоб свідчило про обґрунтованість прийнятого рішення.
З урахування вище наведеного та беручи до уваги поспішність прийнятого слідчим рішення, без будь-яких додаткових процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, постанова про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України є невмотивованою та передчасною, а тому згідно статті 307 КПК України наявні підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 21.08.20018 про закриття кримінального провадження за №0001218 від 04.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1