УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, дітей на утримані не має, маючого середню освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 27.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст. ст. 25, 26 Закону України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори, перевезення та зберігання, з метою подальшого збуту психотропної речовини за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами діючи умисно, при невстановлених слідством обставинах та у не встановлений час з метою збуту незаконно виготовив психотропну речовину метамфітамін, за адресою: АДРЕСА_2 , після чого на автомобілі BMW-3 універсал» у кузові сірого кольору, з номерами реєстрації Литовської Республіки «JBH-330» перевіз та зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
30.01.2019 о 19:55 год. ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 49 по пр. Соборному в Запоріжжя, збув залученому для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_8 , один полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 7-208 від 07.02.2019, у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін, масою 3,0109 г.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами незаконно збув зазначену психотропну речовину ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та збут психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст. 25 Закону України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори, зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами, діючи умисно, повторно при невстановлених слідством обставинах та у не встановлений час з метою збуту, незаконно виготовив психотропну речовину метамфітамін, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту зберігав за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 19.03.2019, в період часу з 10:11 години до 14:50 години в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виявлено та вилучено кристалічну речовину сірого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 7-499 від 20.03.2019, у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін, масою 6,7396 г.

Таким чином, вказана кристалічна речовина сірого кольору являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфітамін, масою 0, 166 г, яку ОСОБА_5 зберігав за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколи огляду; показаннями свідків; протоколом обшуку; висновками експертів; матеріали проведення слідчих негласних дій;

19.03.2019 року о 17 годині 35 хвилин ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20 березня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Посилаючись на те, що зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що є підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, згідно вимог п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1,2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник проти клопотання слідчого заперечувала повністю, вважає пред`явлену підозру необґрунтованою, ризики на які посилається слідчий недоведені. Крім того відсутні будь-які докази, які б свідчили проте, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 27.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000240 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

20.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємих йому злочинів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; знищення, спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.307 України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Запоріжжя, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну дружину, одружений , його вік, не працює.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміновані злочини, конкретні обставини вчинення злочину, сам характер скоєного злочину, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється корисливим мотивом, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 17 травня 2019 року, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 156 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та гарантувати належну його поведінку.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 травня 2019 року включно, який обчислювати з 19 березня 2019 року.
Встановити заставу 156 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 299 676 ( двісті дев`яносто дев`ять шістсот сімдесят шість ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: № 1205, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу застава ОСОБА_5 (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у звязку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 17 травня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1