ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/729/19 Справа № 173/1793/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000379 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої лаборантом у ТОВ «Солома», одруженої, маючої на утримані неповнолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року:
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання.
ОСОБА_8 визнано винною за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання.

Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними за наступних обставин.
Обвинувачена ОСОБА_8 22 березня 2017 року, близько 11 години, знаходячись в районі будинку АДРЕСА_3 , зустріла потерпілу ОСОБА_10 , де між ними, на ґрунті особистих неприязних відносин, які існують упродовж тривалого часу, виникла сварка, внаслідок якої ОСОБА_8 , бажаючи продовжити з`ясування стосунків, реалізуючи умисел на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи ймовірність настання тілесних ушкоджень, нанесла потерпілій ОСОБА_10 біля десяти ударів кулаками рук в область голови.
Обвинувачений ОСОБА_7 , 22 березня 2017 року, близько 11 години знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , побачив, як його дружина ОСОБА_8 наносила удари кулаками рук в область обличчя потерпілої ОСОБА_10 , з якою він також перебував у неприязних відносинах. Підійшовши до потерпілої ОСОБА_10 та в ході конфлікту, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи ймовірність настання тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_10 два удари кулаками рук та один долонею руки.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2018 року в частині застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Закону України Про амністію у 2016 році скасувати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2018 року в частині застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», винесено з порушенням вимог ст. 2, п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч. 1 ст. 9 КПК України, ст. ст. 10,18 Закону України «Про застосування амністії у 2016 році», що виражається в тому, що відповідно до вимог ст. 18 «Закону України про амністію у 2016 році», Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців. Набрання чинності Законом відбулося 07.09.2017 року, публікація «Урядовий Кур`єр» від 06.09.2017 року № 165.В даному випадку законодавцем обумовлений чіткий строк виконання закону та його дії у часі, який закінчується 07 грудня 2017 року, а вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області винесено 07.12.2018 року, тобто через рік після закінчення тримісячного строку передбаченого ст. 18 Закону України «Про застосування амністії у 2016 році».

Під час апеляційного розгляду представник потерпілої підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Обвинувачений та обвинувачена, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляції та просили вирок залишити без змін.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, вважав вирок суду законним та обгрунтованим.

В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Висновок суду відносно фактичних обставин кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та правильність кваліфікації дій останніх за ч. 2 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі представника потерпілої не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації їх дій за ч.2 ст. 125 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченим виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особи обвинувачених, які раніше не судимі, посередньо характеризуються, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції розглянув та задовольнив клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році, при цьому зазначив належні мотиви прийняття такого рішення.
Так, згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до п. «г» ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» застосування цього закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили за клопотанням самої особи, її захисника, законного представника.
Суд першої інстанції цілком вірно встановив, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підпадають під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вони мають на своєму утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років, що підтверджується свідоцтвом про народження та по відношенню до якої вони не позбавлені батьківських прав, вчинили злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та дійшов висновку, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Закону України «Про амністію в 2016 році», з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Що стосується апеляційних вимог представника потерпілої в частині необгрунтованого застосування судом до обвинувачених Закону України «Про амністію у 2016 році» з огляду на те, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування і підлягає виконанню протягом трьох місяців, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 5 Закону України Про застосування амністії в Україні дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 8 Закону України Про застосування амністії в Україні Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.
Згідно ст. 18 Закону України «Про амністію у 2016 році» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Зі змісту вказаного Закону убачається, що трьохмісячний строк це строк, визначений виключно для виконання цього Закону, й застосування Закону в часі не обмежує, оскільки не є строком дії Закону. Сплив трьохмісячного строку виконання Закону в будь-якому разі не є перешкодою чи забороною для його застосування в майбутньому відносно осіб, які скоїли злочин до набрання цим Законом чинності включно.
Таким чином, у ст. 18 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено строк виконання закону, проте зазначене не обмежує строк застосування цього Закону до осіб, які підпадають під його дію, за умови дотримання вказаних у ньому підстав.
Така сама позиція зазначена й у висновку щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постанові № 51-9769 ск18 від 19 листопада 2018 року.
Згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, тому доводи представника потерпілої, викладені в апеляційній скарзі, є неналежними та такими, що не підлягають задоволенню, а отже підстав для скасування вироку в межах апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних порушень вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4