У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р. яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 6 років позбавлення волі без штрафу і без позбавлення права займати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року вирок Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність із законодавством України.
Ухвалено визначити, що ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_5 засуджено вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р., відповідають ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалено засудженому ОСОБА_5 , на підставі вироку Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р. визначити покарання за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68, ст. 69 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалено строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 12.02.2015 р. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 час тримання під вартою в період з 04.08.2014 р. по 11.02.2015 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу суду змінити та застосувати положення ч. 2 ст. 68 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , із посиланням на ч. 2 ст. 68 КК України зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.
Просить зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

29.03.2017 р. наказом № 1021/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 07.12.2016 р. № 06-141216/16.
Вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р., громадянина України ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді 6 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатись певною діяльністю, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації у відповідність із законодавством України з відбуванням покарання в колонії суворого режиму.
ОСОБА_5 відбуває покарання в Федеральній казенній установі Виправній колонії № 9 Управління Федеральної служби виконання покарань Росії по Ульяновській області. Кінець строку відбування покарання 03.08.2020 року.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 слід обчислювати з 12.02.2015 р. відповідно до дати, яка встановлена вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Приймаючи апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 до розгляду, апеляційний суд виходить з того, що ухвала від 23.06.2017 р. постановлена без участі засудженого у провадженні. Копію ухвали, за його словами, він отримав 23.07.2018 р. від свого захисника. Цього ж дня ним подана апеляційна скарга. Таким чином, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України семиденний строк оскарження ухвали суду першої інстанції, який у даному випадку починається з моменту вручення копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України), апелянтом дотримано. Тобто, апеляційна скарга подана в передбачений законом строк.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджений 12.02.2015 р. Невським районним судом м. Санкт-Петербург Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, тобто за замах на незаконний збут психотропних речовин, у великому розмірі, до 6 років позбавлення волі.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, вчинене громадянином України ОСОБА_5 засудженим вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербург від 12.02.2015 р., КК України передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.
Отже, враховуючи наведене, дії ОСОБА_5 судом першої інстанції за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, як замах на збут психотропних речовин у великому розмірі кваліфіковані вірно. Кваліфікація дій засудженого апелянтом не оспорюється, а тому апеляційному перегляду не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, вірно визначив строк покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, дотримався тривалості призначеного таким вироком покарання, у тому числі норми закону щодо призначення покарання за вчинення замаху на злочин (ч. 3 ст. 68 КК України), положення закону про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 307 КК України, яка діяла на час вчинення злочину.

Щодо доводів засудженого ОСОБА_5 про необхідність призначення йому покарання, із застосуванням положень ч. 2 ст. 68 КК України, у розмірі, що не може перевищувати половини максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, то вони є неспроможними з огляду на наступне.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення замаху на злочин, тобто умисні дії, безпосередньо спрямовані на збут психотропних речовин у великому розмірі, при цьому злочин не доведено до кінця з обставин, що не залежали від його волі.
За змістом ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд першої інстанції наведені вимоги врахував та призначив ОСОБА_5 покарання у виді 6 років позбавлення волі, що не перевищує двох третин максимального строку покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину), санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Що стосується доводів апелянта про необхідність зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то вони є обґрунтованими.

Так, відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 611 КПК України, виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення. До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно Прикінцевих положень, зазначений Закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вирок Невського районного суду м. Санкт-Петербург Російської Федерації від 12.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 приведений у відповідність із законодавством України, виконується на території України та у строк покарання зарахований строк тримання засудженого під вартою з 04.08.2014 р. по 11.02.2015 р. у межах того ж кримінального провадження, вирок по якому приведений у відповідність із законодавством України.
Отже, в межах даного кримінального провадження на засудженого ОСОБА_5 поширюються вимоги кримінального процесуального законодавства щодо зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.08.2014 р. по 11.02.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532, 610 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.08.2014 р. по 11.02.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

_____________________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3