В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000109 від 24.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Рівне, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжню, раніше не судиму, не депутата, колишнього державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, колишнього державного службовця 8 рангу, пенсіонерки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 368 КК України, -

встановив:
Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника Головного управління юстиції у Рівненській області від 22.09.2016 №628/04/к громадянку ОСОБА_4 призначено на посаду державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Згідно ст. 7 Закону «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.
У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно із вимогами ст. ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
У відповідності до вимог ст. 8 вищевказаного Закону, державний службовець зобов`язаний у тому числі: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.
Відповідно до ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», державним службовцям забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Згідно обов`язків державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_4 , будучи державним виконавцем наділена повноваженнями щодо своєчасного, повного і неупередженого виконання, у тому числі примусового виконання, рішень суду або інших органів у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження»; відкриває виконавчі провадження; здійснює стягнення коштів з боржників відповідно до рішень суду, в тому числі здійснює опис майна, його арешт та відчуження (продаж) з метою погашення заборгованості боржників; під час здійснення заходів з примусового виконання рішень на державного виконавця ОСОБА_4 поширюються обмеження та заборони, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Однак, державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, у порушення вищевказаних вимог законодавства вчинила умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.
Так, в провадженні Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на виконанні перебуває виконавче провадження №48872999 від 20.10.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №6-3418/11 від 31.08.2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, зі стягнення боргу в розмірі 687 729,75 грн. з ОСОБА_6 (батько громадянки ОСОБА_7 ), який після отримання у 2007 році в ПАТ «Укрсоцбанк» позики на вказану суму, не повернув її по даний час.
Підставою для відкриття вищевказаного виконавчого провадження слугувала заява кредитора - ПАТ «Укрсоцбанк» від 25.01.2012 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №6-3418/11 від 31.08.2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з боржника ОСОБА_6 заборгованості та судових витрат на користь ПАТ «Укрсоцбанк».
Проведення виконання рішення суду - виконавчого листа №6-3418/11 від 31.08.2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, зі стягнення боргу в розмірі 687729,75 грн. з боржника ОСОБА_6 за резолюцією начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області покладено на державного виконавця ОСОБА_4 .
Через відсутність у ОСОБА_6 на рахунках грошових коштів та рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, із врахуванням положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем ОСОБА_4 вживалися заходи щодо пошуку об`єктів нерухомого майна, які належать на праві приватної власності боржнику.
Ужитими заходами державним виконавцем ОСОБА_4 виявлено об`єкт нерухомого майна - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_6 .
В один із днів середини червня 2018 року між державним виконавцем ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_7 , яка являється донькою боржника ОСОБА_6 , відбулася зустріч, на якій вони обговорили порядок примусового виконання вищезазначеного судового рішення.
Після проведеної зустрічі, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе від громадянки ОСОБА_7 за не вчинення виконавчих дій з примусового стягнення боргу з ОСОБА_6 в розмірі 687 729,75 грн.
Надалі, 03.07.2018 близько 18 год. 30 хв. державний виконавець ОСОБА_4 , попередньо повідомивши громадянці ОСОБА_7 про необхідність в зустрічі, перебуваючи на зупинці громадського транспорту у м. Рівне по вул. Соборна, 195, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надану їй владу та службове становище, виказала громадянці ОСОБА_7 прохання передати їй грошові кошти в якості неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США за не вчинення нею - ОСОБА_4 , як службовою особою, в інтересах громадянина ОСОБА_6 , як третьої особи, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, які полягають у не проведенні реалізації на електронних торгах квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у власності боржника громадянина ОСОБА_6 під час примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_6 боргу в розмірі 687729,75 грн.
На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодилася, при цьому розуміючи протиправність дій держаного виконавця ОСОБА_4 , звернулася до правоохоронних органів з заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяла під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .
11.07.2018 державним виконавцем ОСОБА_4 проведено опис майна та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_6 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
27.07.2018 близько 11 год. 30 хв. у своєму службовому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. П.Могили, 22б, державний виконавець ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 про те, що 900 доларів США їй буде достатньо за вирішення питання, пов`язаного з не проведенням нею реалізації на електронних торгах арештованої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 27.07.2018 близько 16 год. 45 хв. згідно попередньої досягнутої домовленості про зустріч, перебуваючи на зупинці громадського транспорту у м. Рівне по вул. Соборна, 195, ОСОБА_4 продовжуючи обіймати посаду державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, тобто будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надану їй владу та службове становище, одержала від громадянки ОСОБА_7 , для себе, неправомірну вигоду в розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США за не вчинення нею, ОСОБА_4 , як службовою особою в інтересах громадянина ОСОБА_6 , як третьої особи, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, які полягають у не проведенні реалізації на електронних торгах арештованої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у власності боржника громадянина ОСОБА_6 під час примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_6 боргу в розмірі 687729,75 грн.
Під час досудового розслідування між заступником військового прокурора Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 368 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди сторони узгоджують покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної виконавчої служби України та займатися діяльністю, пов`язаною з примусовим виконанням рішень судів та інших органів, строком на 1 (один) рік.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, що 11.07.2018 вона як державний виконавець проведено опис майна та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_6 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та 27.07.2018 року у своєму службовому кабінеті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вона повідомила ОСОБА_7 про те, що 900 доларів США їй буде достатньо за вирішення питання, пов`язаного з не проведенням нею реалізації на електронних торгах арештованої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., визнала повністю.
Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винною віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, її майновий стан.
Обставини, які пом`якшують покарання підозрюваної ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпраця зі стороною обвинувачення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення експертизи складають 3146 гривень.
Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Угоду від 09 жовтня 2018 року по кримінальному провадженню №0000109 від 24.07.2018 року, про визнання винуватості укладену між заступником військового прокурора Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , визнати винуватою за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної виконавчої служби України та займатися діяльністю, пов`язаною з примусовим виконанням рішень судів та інших органів, строком на 1 (один) рік.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави в сумі 3146 гривень.
Речові докази у справі, а саме: грошові кошти в сумі 900 доларів США повернути власнику ОСОБА_7 (т.1, а.с.127-128).
Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 » повернути власнику ОСОБА_4 (т.1, а.с.127-128).
Речові докази у справі, а саме: речі та документи, виявлені та вилучені 27 липня 2018 року під час обшуку службового кабінету №312 Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул. П. Могили, 226, а саме: - системний блок, флеш-накопичувач №024669, матеріали виконавчих проваджень №№48872356, -9272306, 48872999, доручення чорновий запис на 1 аркуші, записи на 12 аркушах, 5 аркушів із затисками печатки - повернути Рівненському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (т.1, а.с.148-149).
Речові докази у справі, а саме: зразок спеціального невидимого люмінесцентного барвника «Промінь-1», змив з правої руки ОСОБА_4 ; змив з лівої руки ОСОБА_4 ; змив із сумки ОСОБА_4 залишити при матеріалах справи (т.1, а.с.178-179)
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово - скасувати.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального Кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненького міського суду ОСОБА_1