Справа № 522/6814/19
Провадження 1-кс/522/6937/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Одеської міської прокуратури №3 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000932 від 17.04.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської міської прокуратури №3 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000932 від 17.04.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешту, мотивуючи наступним.

В провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в мі Одесі Головного управління НП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000932 за ст. 356; КК України, яке розпочато 17.04.2019, за фактом самовільного здійснення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим слідством встановлено, що згідно з договором дарування № 115993 від 18.01.1996 року громадянин ОСОБА_3 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним реєстратором одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4 20.06 2017 внесені відомості до реєстру щодо права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 119,9 кв.м. за громадянином ОСОБА_5 на підставі документів, які не засвідчують права власності на вказаний будинок, а саме технічного паспорту від 14.06.2017 ТОВ «Архекспертбуд» та довідки від. 26.11.2015 видавник ОСН КМ "Приморській в м. Одесі".
27.10.2017 року громадянин ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу № 88І 7 від 27.10.2017 передав у власність вищевказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 .
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_6 звернувся в Управління архітектури та містобудування ОМР, та отримав містобудівні умови та обмеження на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без змін геометричних розмірів фундаменту у плані, з надбудовою другого поверху та мансарди для розміщення квартир.
Крім того, згідно інформації ДАБК ОМР останній; отримав повідомлення про початок Виконання будівельних робіт № ОД73 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 19.11.2018 № ОД 53, які на теперішній час, скасовано наказами ДАБК ОМР від 03.12.2018.
Таким чином, громадянин ОСОБА_5 звернувся до державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4 щодо реєстрації - права власності на житловий будинок, який не належав останньому, про що свідчать відповідні документи, вилучені у КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, тим самим позбавивши права, власності та користування реального власника будинку ОСОБА_3 , та надалі на підставі договору купівлі-продажу зробив відчуження вказаного будинку громадянину ОСОБА_6 .
З метою недопущення втрати речових доказів, для проведення подальшого повного та усестороннього досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню прокурор просить накласти арешт.

До судового засідання прокурор не з`явився, написав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Виклик володільця майна не здійснювався з метою забезпечення дієвості заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна./

Так, завданням заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.
В той же час, згідно зі ст. 2 КК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, недопущення незаконній втраті, зміні чи відчуженню, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження, на підставі чого вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В той же час, підстав для накладення арешту із забороною користування житловими приміщеннями, слідчий суддя не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170-173, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Одеської міської прокуратури №3 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000932 від 17.04.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешт задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 119,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , із забороною його відчуження, та розпорядження та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

10.05.2019