ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, засудженого вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року ч.2 ст.310 КК України на три роки позбавлення волі з випробуванням строком на два роки; щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням за апеляційною скаргою прокурора Кіцманської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_7 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2018 року звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року покарання у виді трьох років позбавлення волі по закінченню строку випробування.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання від 07.11.2018р. Кіцманського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року ч.2 ст.310 КК України на три роки позбавлення волі по закінченню строку випробування.

Провадження №11-кп/822/23/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
ЄУН №718/1498/16-к Суддя-доповідач: ОСОБА_1
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вказана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 1 ст. 78 КК України, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

Вважає, що районним судом передчасно прийнято рішення про відбуття ОСОБА_6 випробувального строку, оскільки до ЄРДР 18.10.2018 року та 25.10.2018 року внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України і ОСОБА_6 08.11.2018 року та 13.11.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів. Зазначене, на думку апелянта, свідчить про порушення ОСОБА_6 умов звільнення від покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді про зміст судового рішення та аргументи поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_6 , який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2018 року подання старшого інспектора Кіцманського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_9 у відношенні засудженого ОСОБА_6 задоволено. Засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 310, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки.

Матеріалами справи встановлено, що протягом іспитового строку засуджений за межі України не виїжджав, місця проживання не змінював, чотири рази притягався до адміністративної відповідальності, порушував порядок реєстрації уповноваженим органом з питань пробації. Матеріали особової справи 26.01.2018р., 07.08.2018р., 10.10.2018р. направлялись до суду про скасування звільнення від відбування покарання, ухвалами Кіцманського районного суду від 26.02.2018р., 17.08.2018р., 19.10.2018р. у задоволенні подання було відмовлено.

Згідно наявних в матеріалах справи повідомлень про підозру ОСОБА_6 убачається, що до ЄРДР за №0000593 від 18.10.2018 року внесено відомості про вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та за №0000593 від 25.10.2018 року внесено відомості про вчинення останнім злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 08.11.2018 року та 13.11.2018 року по вищевказаним кримінальним провадженням ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених вище злочинів. Досудове розслідування по даним кримінальним провадженням наразі триває.

Задовольняючи подання,суд першої інстанції вказав наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КК України: «після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання». Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 КПК особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є основним компонентом правової системи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає, що до розгляду кримінальних проваджень №0000593 від 18.10.2018 року та №0000593 від 25.10.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 по сутті, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку, а тому судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про відбуття ОСОБА_6 випробувального строку, у зв`язку з чим прокурор, в подальшому, позбавлений права вимагати від суду покарання за сукупністю вироків, а суд призначити законне та обґрунтоване покарання із застосуванням ст. 71 КК України, внаслідок звільнення ОСОБА_6 від покарання за перебігом іспитового строку під час якого останній вчинив новий злочин.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що в даному випадку особа не може вважатися фактично виною до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку, оскільки така відмова суду ніяким чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, так як не несе для цих осіб ніяких негативних правових наслідків, наприклад, їм неможливо призначити покарання за сукупністю вироків, у них відсутня судимість. Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а подання старшого інспектора Кіцманського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, не може бути задоволено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2018 року, якою засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання старшого інспектора Кіцманського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2