Справа № 204/6311/18
Провадження № 1-кп/204/232/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0001018 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:
- 17 березня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 1 місяць, звільнений 23 серпня 2018 року з ДУ «Жовтоводська ВК№26» по відбуттю строку покарання;

- 21 листопада 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 05 червня 2018 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, вступивши у попередню змову із невстановленою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистої наживи, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, підійшов до колодязя кабельної каналізації, який розташований біля будинку №65 по вул. В. Антоновича у м. Дніпро, який належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та шляхом перерізання кабельної продукції, разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами викрав чуже майно, що належить потерпілому ПрАТ «Фарлеп-Інвест», а саме: 10 метрів телефонного кабелю марки ТПП 200x2x0,4, вартість якого згідно висновку експерта №1927/18 від 05.06.2018 року становить 2193 грн. 60 коп.
Після чого ОСОБА_4 , спільно із невстановленими у ході досудового розслідування особами, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення вказаного кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_4 спільно із невстановленими в ході досудового розслідування особами, заподіяв ПрАТ «Фарлеп-Інвест» майнову шкоду у розмірі 2193 грн. 60 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати.
Від представника потерпілого ПрАТ «Фарлеп-Інвест» надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, просить призначити покарання на розсуд суду. Цивільний позов підтримує і просить задовольнитиу повному обсязі. Не заперечує щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.87-104), протоколи огляду місця події від 05 червня 2018 року, з фототаблицею (а.п.8-11, 12-15, 16-18); протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2018 року (а.п.71-73, 77-78,79-80), висновок судово-трасологічної експертизи № 24/4.2/697 від 10.07.2018 року (а.п.37-42), довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.36) судово-товарознавчу експертизу № 1927/18 від 29.06.2018 року (а.п.51-54), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.50), постанову про визнання речовими доказами (а.п.43), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з 17.05.2010 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Синдром залежності», за місцем проживання характеризується добре, раніше судимий.

Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин до ухвалення вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по данному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданих довідки та звіту.
У справі представником потерпілого ПрАТ «Фарлеп-Інвест» заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 2193 грн. 60 коп.
Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. ст. 128,129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та необхідність задоволення.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. У даній справі встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ПрАТ «Фарлеп-Інвест» спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2193,60 грн..
Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню, а саме слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ПрАТ «Фарлеп-Інвест» матеріальну шкоду у розмірі 2193,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді двох років позбавлення волі, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком суду у вигляді трьох років позбавлення волі, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ПрАТ «Фарлеп-Інвест» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2193 гривні 60 копійок.
Речові докази: 10 метрів телефонного кабелю марки ТПП 200х2х0,4, а також фрагмент кабелю, запакований в спец-пакет №4055418, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області(квитанція №2026) - повернути законному власнику ПрАТ «Фарлеп-Інвест»; два розкладні ножі, запаковані в спец-пакет №4055419, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області(квитанція №2026) - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 фактичну вартість проведення експертизи №1927/18 від 29.06.2018 року у розмірі 300 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 24/4.2/697 від 10.07.2018 року, у розмірі 2002 гривень 00 копійок, одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1