Справа № 509/4704/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0001885 від 07.09.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка, Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, холостого, з середньою освітою, не працюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

6 вересня 2018 року, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_5 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через хвіртку, проник на огороджену територію двору житлового будинку АДРЕСА_2 , а в подальшому, на огород, звідки таємно викрав 5-ть армованих сталевих прутів, довжиною по 6 м. кожний, діаметром 12 мм, вартістю 18,32 грн. за 1 погонний метр, а всього викрав майна, що належить потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 549,60 грн., спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вину свою ОСОБА_5 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_5 , таємно, з проникненням на територію житлового будинку, викрав майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 549,60 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, щире каяття, його вік та особу, першу судимість, відсутність матеріальної шкоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено у виді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1