Номер провадження 1-кп/243/419/2019
Номер справи 243/1836/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000230 від 01.02.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000230 від 01.02.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 та про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 просив вирішити клопотання прокурора щодо обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Щодо вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до наступного.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до положення ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в березні 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Міської клінічної лікарні у м. Слов`янськ з діагнозом «інфаркт серця».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений зареєстрований та проживає у м. Слов`янську, перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Міської клінічної лікарні у м. Слов`янськ, запропоновані у клопотанні обов`язки відповідають переліку, встановленому ч.5 ст.194 КПК України, та, на думку суду, забезпечать достатнє запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 суд приходить до наступного

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Розглянувши Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що домашній арешт не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.
Суд вважає, що відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до підпункту «с» пункту 1 та пункту 3статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Зі змісту ст. 1 Конвенції вбачається, що держава гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
Відповідно до положень ст.ст.5,18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.
Згідно із ст. 29 Конституції та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права людини на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під домашнім арештом інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, належить і принцип законності. Законність - це суспільно-політичний режим, що виражається в пануванні права й закону в суспільному житті, неухильному дотриманні приписів правових норм усіма учасниками суспільних відносин, послідовній боротьбі з правопорушеннями й свавіллям у діяльності посадових осіб, у забезпеченні порядку й організованості в суспільстві.
Законність, що виключає можливість будь-якої сваволі, стає неодмінною передумовою будь-якого культурного суспільства. Отже, прагнення до правової визначеності це природна мета будь-якої правової системи.
Європейський суд з прав людини сформулював певну позицію із цього приводу. Так, у п.24 рішення у справі «Чанєв проти України» від 09 січня 2015 року, зазначено, що «слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у п.1 ст.5 конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм».
Фактично правова позиція ЄСПЛ, як і низка інших національних нормативно-правових актів, зводиться до безумовної необхідності дотримання процесуальних норм та узгодженості їх між собою.
Домашній арешт є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор просить встановити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 2-х місяців.
Суд, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працює, раніше судимий, та враховуючи всі обставини, ризики, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та вимоги національного законодавства України, які встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм, дійшов висновку про необхідність встановити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби на строк, що не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,178,181,194, 331,369-372,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.
Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на два місяці, тобто до 10 липня 2019 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
- невідкладно прибувати до суду, прокурора за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Слов`янськ Донецької області без дозволу прокурора, суду;
- повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.
Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 10 липня 2019 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:
- прибувати до суду та прокурора за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Слов`янськ Донецької області без дозволу прокурора, суду;
- в період часу з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не залишати місце постійного проживання, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 , без дозволу суду;
- повідомляти про зміну місця проживання або роботи суд та прокурора.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити Начальнику Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1