Справа № 192/2056/18
Провадження № 1-в/201/23/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_3 і начальник ДУ «Солонянська випрана колонія № 21» ОСОБА_4 надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 07 грудня 2016 року.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили, при цьому, статтею 3 цього Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 , згідно рапорту про затримання особи, було затримано 15 квітня 2017 року в порядку виконання вироку Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року, який набрав законної сили 07 грудня 2016 року, у зв`язку із чим, до ОСОБА_3 попереднє ув`язнення у межах кримінального провадження не застосовувалось.

З огляду на встановлені вище обставини, суд доходить до висновку про те, що до ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України, за результатами розгляду якого його було засуджено наведеним вище вироком, попереднє ув`язнення не застосовувалось, а його затримання відбувалося в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, що не відноситься до строку попереднього ув`язнення і не може бути зараховано у строк призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Крім того, суд також вважає за необхідне роз`яснити засудженому про те, що не підлягає також зарахуванню до строку призначеному йому покарання, строк перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у здійсненні судового розгляду інших кримінальних проваджень, з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду до направлення для відбування покарання до установи виконання покарань, оскільки ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яка діяла на час затримання засудженого і розгляду кримінального провадження) не містить такої підстави для включення цього періоду у строк попереднього ув`язнення, у зв`язку із чим, судом не встановлено достатніх обставин для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , а отже, у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1