Справа № 190/1567/18
Провадження №1-м/190/1/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. П`ятихатки

Дніпропетровська область

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 м. П`ятихатки клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 21.12.2015 року засудженого вироком Кунцевського районного суду м. Москви Російської Федерації з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 17.03.2016 року до покарання у вигляді 10 років 9 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. «г» ч. 4 ст. 228-1, ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК Російської Федерації, строк відбування покарання рахується з 22.05.2015 року,-
встановив:
Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Кунцевського районного суду м. Москви від 21.12.2015 року з урахування апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 17.03.2016 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 , зазначивши про початок відбування строку покарання.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, надала суду заяву, якою клопотання підтримала та просила суд провести розгляд справи без участі представника Міністерства юстиції України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно вироку Кунцевського районного суду м. Москви Російської Федерації від 21.12.2015 року ОСОБА_4 засуджений за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 10 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі,на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбуття покарання ОСОБА_4 призначено одинадцять років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання відраховано з 22.07.2015 року, міра запобіжного заходу до вступу вироку в силу залишено тримання під вартою. (а.с.4-11)
Згідно апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду РФ від 17.03.2016 року вирок Кунцевського районного суду м. Москва РФ від 21.12.2015 року відносно ОСОБА_4 змінено, знижено призначене ОСОБА_4 покарання за п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ до 10 років 5 місяців позбавлення волі, по ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ до 9 років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, передбачених п. «г» ч. 4 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбуття покарання ОСОБА_4 призначено покарання у виді 10 років 9 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, в іншій частині вирок залишено без змін. (а.с.12-19)
Згідно розпорядження вирок Кунцевського районного суду м. Москва РФ від 21.03.2015 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 17.03.2016 року. (а.с.20)
Згідно довідки про відбування покарання, ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ВК-7 УФСВП Російської Федерації по Республіці Мордовія. Початок строку - 22.07.2015 року, закінчення строку 21.04.2026 року. Станом на 18.01.2018 року не відбутий строк покарання складає 8 років 3 місяці 3 дні. (а.с.26)
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність, передбачена ч.2 ст. 307 КК України, а саме збут наркотичних засобів у великих розмірах і карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Диспозицією ст. 307 КК України, якою передбачена відповідальність, зокрема за незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах і за приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

Згідно заяви ОСОБА_4 , засуджений просив перевести його для подальшого відбування покарання в Україну. (а.с.25)
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого 18.06.2008 року Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.30-33)
Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої, регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року та ст. 606 КПК України.

Згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно ч. 1 ст. 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970 санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно із її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.
Згідно із п.п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Згідно ч. 3 та ч. 4ст. 610 КПК України суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Положеннями ч. 1ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Згідно ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 та ч. 2ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.
Законодавство України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого, передбаченого ч. 3ст. 307 КК України.
Однак, Статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.
Таким чином, вироком Кунцевського районного суду м. Москва Російської Федерації від 21.12.2015 року з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справа Московського міського суду м. Москва Російської Федерації від 17.03.2016 року, якими ОСОБА_4 визнано винним у скоєні злочину, передбаченому п. «г» ч.4 ст.228.1, та ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 9 (дев`ять) місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.307 КК України до 10 років позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2015 року по 17.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602-604, 609, 610, 614 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Кунцевського районного суду м. Москви від 21.12.2015 року з урахування апеляційної ухвали судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 17.03.2016 року відносно ОСОБА_4 засудженого за вчинення злочинів за п. «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 із застосуванням ч.3 ст.69 КК РФ до 10 років 9 місяців позбавлення волі - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 - засудженим за ч.2 ст.307 КК України до 10 років позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.07.2015 року.
Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII ОСОБА_4 зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2015 року по 17.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду направити Міністерству юстиції України та прокурору.

Головуючий суддя