Справа №463/2467/17
Провадження №1-кп/463/79/19
В И Р О К
іменем України

15 квітня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001028 від 26 квітня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, останні рази: вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19-22 серпня 2011 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді чотири роки шість місяців позбавлення волі, вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01 червня 2012 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, до покарання у вигляді два роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 , у точно не встановлені дату й час, в середині квітня 2017 року в першій половині дня, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, зайшовши у другий під`їзд будинку АДРЕСА_2 із сходової площадки першого поверху повторно таємно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: велосипед марки CUBE ANALOG блакитно-голубого кольору, вартістю 20 000,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 25 квітня 2017 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, зі сходової площадки першого поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 повторно таємно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: велосипед марки Giant салатового кольору, вартістю 5 000,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений вину у скоєних злочинах визнав повністю, пояснив, що проживає з матір`ю та сестрою. В середині квітня 2017 року, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , зайшов у під`їзд вказаного будинку, двері у який були відчинені. В під`їзді побачив два велосипеди. Забрав велосипед CUBE ANALOG блакитно-голубого кольору і поїхав з місця крадіжки. Велосипед заклав у ломбард, за що отримав відповідні кошти. Другий велосипед викрав 25 квітня 2017 року о 23 год. 30 хв. у той самий спосіб. Велосипед продав невідомій особі. Цивільний позов визнав повністю.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він двічі вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному і сприяння органам слідства у розслідуванні справи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він раніше судимий за корисливі злочини, разом з тим хворіє, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового розслідування у розслідуванні справи. А тому суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без реального відбуття покарання і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі та звільнити від покарання з випробуванням.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений скоїв злочин до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 11.02.2019 року, яким його засуджено за аналогічний злочин до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, а тому йому слід призначити покарання з врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 24 квітня 2018 року на строк 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 17 620,00 гривень, яка була внесена заставодавцем ОСОБА_7 08 травня 2018 року, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з під варти 08 травня 2018 року.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає, що вказаний строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в призначене покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України.

Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що слід повністю задовольнити позов потерпілого ОСОБА_6 та стягнути з обвинуваченого заподіяну злочином шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Процесуальні витрат по кримінальному провадженню відсутні, речові докази відсутні.

Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Оскільки згоди заставодавця на використання застави в рахунок виконання вироку в частині майнових стягнень не отримано, тому заставу слід повернути повністю заставодавцю.

З врахуванням наведеного, оскільки застава, сплачена за обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 не була звернена в дохід держави, а тому після набрання вироком запобіжного заходу її слід повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обрати ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від обраного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом частково складання покарань, призначених даним вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 лютого 2019 року призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Зарахувати у строк відбуття покарання термін перебування обвинуваченого під вартою з часу фактичного затримання з 24 квітня 2018 року по 08 травня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від обраного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заподіяну злочином майнову шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Повернути ОСОБА_7 суму застави за ОСОБА_4 в розмірі 17 620 грн., сплачену ОСОБА_7 згідно квитанції №10 від 07.05.2018 року на рахунок 0757, одержувач - Територіальне УДСА України у Льв.обл, код банку отримувача - 820172, код отримувача - 26306742, банк отримувача - ДЕРЖКАЗНАЧАЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М.КИЇВ.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1