Справа №705/4608/17
1-кп/705/348/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 04 вересня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, у спеціальному званні майор поліції, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередніх службових обов`язків, діючи умисно з корисливих мотивів, в період з травня 2017 року по 27 вересня 2017 року, під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 у м. Умань Черкаської області, запропонував останньому надати йому в якості неправомірної вигоди для себе та третьої особи - прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області, тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, грошові кошти в сумі 5 тис. доларів США за здійснення ним ( ОСОБА_3 ), впливу на прокурора щодо здійснення у подальшому ним, прокурором, впливу на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 , яка є головуючим по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_8 , будучи обізнаним, що ОСОБА_3 перебуває на посаді оперуповноваженого Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та упродовж проведення досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, здійснював оперативний супровід вказаного кримінального провадження, та перебуває у службових стосунках із прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , реально сприйняв пропозицію ОСОБА_3 щодо наявної у нього можливості здійснити вплив на прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , який є процесуальним керівником та публічним обвинувачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та який у подальшому також за допомогою свого службового становища може здійснити вплив на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі.

27.09.2017 близько 17 год. 56 хв. в АДРЕСА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_8 зателефонував прокурору Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та під час розмови переконався, що на даний час ОСОБА_11 є публічним обвинувачем по справі за обвинуваченням ОСОБА_8 та домовився з останнім про зустріч наступного дня, тобто 28.09.2017 року.

В цей час ОСОБА_8 в черговий раз переконався, що ОСОБА_3 і по теперішній час перебуває у службових стосунках із прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та у нього є можливості здійснити вплив на прокурора ОСОБА_11 , який є процесуальним керівником та публічним обвинувачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та який у подальшому також за допомогою свого службового становища може здійснити вплив на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі.

Одразу після цього, ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_8 про наявність в останнього грошових коштів для передачі їх ОСОБА_3 для подальшої передачі частини цих грошових коштів прокурору ОСОБА_11 з метою вирішення питання щодо здійснення ним, ОСОБА_12 , впливу на прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , який є процесуальним керівником та публічним обвинувачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та який у подальшому, також за допомогою свого службового становища, може здійснити вплив на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі. На що ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_13 , що на даний час у нього є 4 тис. доларів США та 6 срібних монет, вартість яких складає 1200 доларів США. На це ОСОБА_3 повідомив, що під час попередніх зустрічей він ( ОСОБА_3 ) вказував про необхідність надання йому 5 тис. доларів США, призначених для передачі прокурору ОСОБА_11 з метою здійснення впливу у вирішенні цього питання, та який у подальшому, також за допомогою свого службового становища, здійснить вплив на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 щодо вирішення питання про призначення йому ( ОСОБА_8 ) покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі. Також зазначив про необхідність передачі йому ( ОСОБА_3 ) винагороди за вчинення таких дій.

У подальшому, 27.09.2017 року близько 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, прийняв пропозицію від громадянина ОСОБА_8 на отримання ним наступного дня, тобто 28.09.2017 року, неправомірної вигоди в розмірі 4 тис. доларів США та 6 срібних монет, обумовлена вартість яких складала 1200 доларів США, з яких для себе в розмірі 200 доларів США та третьої особи - прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 в розмірі 5 тис. доларів США, тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3 , попередньо домовившись з ним про зустріч, за здійснення ним, прокурором, впливу на суддю Уманського міськрайонного суду ОСОБА_9 , яка також не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням замість покарання у вигляді позбавлення волі, згідно попередніх домовленостей.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України як прийняття пропозиції отримати неправомірну вигоду для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що у органах внутрішніх справ він проходив службу з 2000 року по листопада чи грудень 2017 року. У той період часу, який зазначений у обвинуваченні, він був співробітником поліції. ОСОБА_8 він знав близько 10 років, так як під час виконання службових обов`язків затримував ОСОБА_8 за вчинення злочинів. У період з травня по 27 вересня 2017 року він дійсно зустрічався з ОСОБА_8 і між ними йшла мова з приводу можливості отримання ОСОБА_8 не реального покарання за злочини, які розглядались у суді, а умовного покарання. Конкретно за гроші, до 27 вересня 2017 року, мова не йшла. Вже 27 вересня 2017 року була оговорена сума, зазначена у обвинуваченні. Ця розмова відбувалась в дворі поблизу будинку, де проживає обвинувачений. Під час розмови він дійсно телефонував прокурору ОСОБА_11 , щоб дізнатись чи той на роботі. Чи говорили вони з прокурором ще про щось, він не пам`ятає. Коли він дізнався про те, що відносно нього могли здійснюватись оперативні заходи, він особисто написав заяву, в якій виклав події, що мали місце 27.09.2017 року.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та захисника, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, та досудової доповіді. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, у виді штрафу. Враховуючи те, що ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності вперше, його діями матеріальних збитків не завдано, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір штрафу, визначений санкцією ч.2 ст.369-2 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1