ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №1-кс/201/7962/2018
У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002010 від 28 грудня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року було накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в автомобілі Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 .

Просить скасувати накладений арешт майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки ноутбуки, документи та печатки не були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження , в тому числі не є предметами , що були об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не можуть вважатися речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, тривалий час жодних слідчих дій відносно арештованого майна не проводиться, а тривале знаходження майна під арештом в свою чергу призводить до неможливості здійснення господарської діяльності підприємств, майно яких було вилучено.

Заявник надала суду заяву з проханням клопотання задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2018 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна.

Накладено арешт на все тимчасово вилучене під час обшуку у автомобілі «Шевроле Лачетті», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, два жорстких диска з комп`ютеру та автомобіль «Шевроле Лачетті» чорного кольору в кузові універсал, д/н НОМЕР_1 ;

Приймаючи таке рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002010 від 28 грудня 2016 року, за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем та підроблення печаток та документів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди та є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, накладення арешту на вказані в клопотанні предмети та документи є доцільним, оскільки дозволить запобігти їх знищенню, пошкодженню, перетворенню, відчуженню. Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

12 липня 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2018 року, клопотання задоволено частково та накладено арешт на все майно, зазначене у клопотанні, крім автомобіля «Шевроле Лачетті» чорного кольору в кузові універсал, д/н НОМЕР_1 .

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів та недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є засобом і знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Законом передбачено подачу відповідного клопотання особою, яка має певне відношення до вилученого майна, а саме є власником або володільцем майна. Водночас, адвокатом ОСОБА_3 не надано жодних доказів та документів стосовно кожного з вилучених документів та предметів, яку підтверджують те, що ОСОБА_4 є власником або володільцем зазначеного майна, на яке було накладено арешт, а розгляд питання про повернення майна особі, яка не є його володільцем та власником може порушити права інших власників майна, які до прокуратури та суду з відповідними заявами та клопотаннями не звертаються.

Також заявницею не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявника на те, що арешт майна є не обґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року арешту майна заявника.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження позиції викладеній у клопотанні, суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1