Справа№751/7479/18
Провадження №1-кп/751/335/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007072 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москва Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, вдівця, утриманців не має, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, без зареєстрованого місця проживання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

13.08.2018 року в денний час ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, переслідуючи умисел на викрадення офіційних документів та незаконне заволодіння паспортом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зі столу, що знаходився в приміщенні вказаної квартири, таємно викрав чоловіче портмоне, яке матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , видане на на ім`я ОСОБА_4 , та три банківські картки «Ощадбанк», які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, що належать ОСОБА_4 .

В подальшому, 13.08.2018 року ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату «Ощадбанк» BRANCH 10024-087761321 А2400057, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 32, використовуючи раніше викрадену банківську картку «Ощадбанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою банківського автомату самообслуговування BRANCH 10024-087761321 А2400057, що належить ПАТ «Державний Ощадний банк України», шляхом введення пін-коду картки, діючи єдиним умислом з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу о 14 годині 22 хвилини та о 14 годині 23 хвилини вивів у готівку та таємно викрав грошові кошти в розмірі 6350 гривень, що належать ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, суду показав, що дійсно 13.08.2018 року у денний час він знаходився у квартирі раніше знайомого потерпілого ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , де вони до цього разом вживали спиртні напої. Коли потерпілий спав, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав портмоне, належне ОСОБА_4 , в якому знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 та водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , видані на ім`я ОСОБА_4 , та три банківські картки «Ощадбанк». Після чого прийшов до банкомату «Ощадбанку», що знаходиться по вул. Івана Мазепи, буд. 32, та знаючи пін-код, з рахунку викраденої банківської картки за два рази перевів у готівку 6350 гривень, які витратив на власний розсуд. Пізніше, приблизно тижня через два попросив свою співмешканку підкинути у поштову скриньку потерпілому викрадені документи та банківські картки. У скоєному щиросердно кається. Цивільний позов потерпілого визнає у повному обсязі. Потерпілому частково відшкодував заподіяні збитки на суму 3000 гривень.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненому злочині доказується зібраними у справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно в період з 12.08.2018 року по 14.08.2018 року він у себе вдома по АДРЕСА_2 , з іншими знайомими, серед яких був і обвинувачений, вживали спиртне, він заснув, а коли прокинувся, виявив, що у нього викрали портмоне, в якому були його документи: паспорт та водійське посвідчення, а також три банківські картки «Ощадбанку» на його ім`я. Який залишок грошових коштів був на його банківських рахунках на момент викрадення точно визначити він не в змозі, але вважає, що більше 8000 гривень. Також зазначив, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, він не зміг вчасно оплатити комунальні рахунки та вчасно сплатити черговий платіж за кредит у ПАТ КБ «Приватбанк», у нього не було коштів, щоб придбати продукти харчування, не міг вийти роботу та користуватися автомобілем, оскільки його водійське посвідчення також було викрадено, все це завдало йому значних душевних страждань та переживань і заподіяло моральну шкоду, яку він оцінює у 3000 гривень. Просив задовольнити поданий ним цивільний позов, а саме: стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 8034,40 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., врахувавши, що на час розгляду справи в суді обвинувачений відшкодував йому добровільно 3000 гривень, про що надав розписку.

Таким чином, дослідивши докази по справі в обсязі встановленому судом, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 КК України - у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, частиною 3 статті 357 КК України у незаконному заволодінні паспортом, частиною 1 статті 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

При призначенні покарання суд враховує, що злочини вчинені ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357 КК України та ч.3 ст. 357 КК України належать до категорії невеликої тяжкості, за ч.1 ст. 185 КК України до категорії середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, обсяг та вартість викраденого майна, дані про особу обвинуваченого, який у відповідності до ст. 89 КК України є не судимим, але при цьому раніше притягався до кримінальной відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, притягався до адміністративної відповідальності, також є вдівцем, на час ухвалення вироку офіційно не працевлаштований, але неофіційно працює вантажником (зі слів обвинуваченого), його вік та стан здоров`я: під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у Чернігівському обласному наркологічному диспансері з 11.03.2005 року з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю, синдром залежності; обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги висновок органу пробації у досудовій доповіді щодо ОСОБА_5 , згідно якого застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати виключно в умовах цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції ( а.с.45-48).

З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження нових злочинів є доцільним призначення покарання, встановленого санкціями ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту, ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту, та остаточно за ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді арешту.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 8034, 40 грн., хоча і визнаний обвинуваченим, але підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно з вимогами ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 інкриміновано обвинувачення у заподіянні матеріальних збитків потерпілому на суму 6350 гривень, при цьому обвинуваченим добровільно відшкодовано 3000 гривень, що підтвердив сам потерпілий. За таких обставин у відшкодування матеріальних збитків на користь потерпілого ОСОБА_4 з обвинуваченого підлягає стягненню 3350 гривень.

Судом також встановлено спричинення потерпілому внаслідок злочинних дій обвинуваченого моральної шкоди, яка виявилась в обмеженнях у звичному життєвому укладі, у нього не було коштів, щоб придбати продукти харчування, не міг вийти роботу та користуватися автомобілем, оскільки його водійське посвідчення також було викрадено, все це завдало йому значних душевних страждань та переживань і заподіяло моральну шкоду. Моральна шкода спричинена потерпілому у відповідності зі ст. 1167 ЦК України належить стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності та справедливості, приймає до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, характер негативних наслідків, і обставини заподіяної шкоди, та вважає за доцільне стягнути на користь потерпілого 3000 гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,

Засудив:

ОСОБА_5 визнати винним за частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту;

за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 ( п`ятьсот десять) гривень;

за ч.3 ст. 357 КК України у виді двох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто фактичного затримання засудженого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 3350 гривень (три тисячі триста п`ятдесят гривень), а також у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень (три тисячі гривень).

Речові докази у кримінальному провадженні № 0007072: чоловіче портмоне чорного кольору, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , водійське посвідчення серії НОМЕР_2 та дві банківські картки «Ощадбанк» - залишити за належністю ОСОБА_4 .

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1