ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/802/18 Справа № 195/582/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19 квітня 2018 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області до покарання у виді громадських робіт на 100 годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені фактичні обставини.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строком 4 місяці.
Відповідно до ст. 72 КК України переведено 100 годин громадських робіт на 12.5 днів арешту.
Відповідно до ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року та остаточно ОСОБА_6 визначено за сукупністю злочинів покарання у виді арешту на строк 4 місяці 5 днів.
Срок відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 1170 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 4000 грн. - моральної.
Вирішено питання щодо щодо речових доказів у провадженні.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.
В жовтні 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 знаходився у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому тимчасово проживав, де в одній з кімнат побачив телевізор марки «Sitronics» STV-2901F-100 сірого кольору, одразу після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаного телевізору, належного ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в цей же день, тобто в жовтні 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки «Sitronics» STV-2901F-100, вартістю 566,66 грн., належний ОСОБА_8 , заподіявши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 в середині листопада 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) знаходився в приміщені житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому тимчасово проживав, де в одній з кімнат побачив холодильник марки «Донбас», одразу після чого там же у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку компресору із вказаного холодильника, належного ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в цей же день, тобто в середині листопада 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав компресор з холодильника марки «Донбас», вартістю 400 грн., який належить ОСОБА_8 , заподіявши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 в грудні 2017 року (точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на подвір`ї, а саме на літньому душі побачив металевий бак, вироблений з одного металевого листа розміром 1,5x1 м, товщина стінки 1,5 мм, та двох металевих листів розміром 50x50 см, товщина стінки 1,5 мм, одразу після чого там же у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаного металевого баку, належного ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в цей же день, тобто в грудні 2017 року, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав з вказаної території металевий бак, вироблений з одного металевого листа розміром 1,5x1 м, товщина стінки 1,5 мм, та двох металевих листів розміром 50x50 см, товщина стінки 1,5 мм, вартістю 770 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та зазначити, що обвинуваченого вважати засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту на строк 4 місяців 5 днів. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги перший заступник прокурора Дніпропетровської області посилається на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку ОСОБА_6 вчинив крадіжки у жовтні, в середині листопада та у грудні 2017 року, тобто до постановлення вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, але суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, частково приєднав невідбуту частину покарання, призначене йому за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, тобто застосував порядок призначення покарання, передбачений ст. 71 КК України, який застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області, просив її задовольнити, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 змінити.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечних діянь за обставин, викладених у вироку, правильність їх кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_6 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень першого заступника прокурора Дніпропетровської області про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Так, ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарань за сукупністю злочинів. Зокрема, частина перша зазначеної статті передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ці приписи закону є обов`язкові до виконання.
Як було встановлено апеляційним судом під час апеляційного розгляду з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 вчинив крадіжки у жовтні, в середині листопада, у грудні 2017 року, тобто до ухвалення вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, проте суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного йому за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, тобто необґрунтовано та передчасно застосував порядок призначення покарання, передбачений ст. 71 КК України, який застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Таким чином, апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді арешту на строк 4 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк 4 місяці 5 днів.
В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4