Справа № 182/4078/18
Провадження № 1-кп/0182/123/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2018 за № 0001080 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 , -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 10.04.2018 приблизно о 17.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка.
В ході сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , не маючи наміру на заподіяння смерті. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 10.04.2018 приблизно о 17.10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ножем, який схопив зі столу та тримав у правій руці, наніс один удар в область грудей ОСОБА_6 , чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 252 від 17.05.2018, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального ножового поранення грудної клітини зліва з ушкодженням діафрагми, селезінки (з наступним її видаленням), брижі поперечно-ободочної кишки, задньої стінки шлунку, внутрішньо-черевної кровотечі, лівобічного гемопневматораксу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) з якими ОСОБА_6 було госпіталізовано до лікарні.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 10.04.2018 приблизно о 15.00 год. він зустрівся у парку з дружиною. Вони разом випили по бокалу пива, після чого дружина йому сказала, що йде від нього до іншого чоловіка. Він після цих слів розвернувся і пішов додому. Коли прийшов додому, то на кухні почав готувати для себе бутерброди, так як іншого нічого їсти не було, та користувався для їх нарізання ножем, який тримав у правій руці. В цей час додому прийшла дружина. Котра тоді була година, він сказати не може. Дружина зайшла на кухню, вони почали сваритися, бо він хотів з`ясувати, чи правда те, що вона йому сказала. В ході даної сварки дружина підтвердила ту обставину, що дійсно йде до іншого чоловіка. Вона тоді сиділа, а він стояв до неї боком. Потім вона сказала, що уходить з квартири, встала та хотіла вийти з кухні. Він хотів її затримати, щоб договорити. В це момент дружина відштовхнула його, щоб вийти, бо він перекривав їй вихід, так як стояв у дверях. Як ударив потерпілу не пам`ятає. Ніж у нього був у руці. Яка між ними була відстань сказати не може. Як саме все сталося він не знає. Вже потім побачив, що ніж в крові та побачив кров на дружині. Він затиснув рану у неї в області грудей. Викликав відразу ж швидку медичну допомогу. Приїхала швидка медична допомога, дружину забрали. Потім у вікно він бачив, що потерпіла сіла до автомобіля швидкої медичної допомоги. Він телефонував до реанімаційного відділення, щоб дізнатися про стан здоров`я дружини. Після того, як дружину забрала швидка медична допомога, він випив 150 гр. горілки. Потім приїхали працівники поліції і його забрали. Він до поліції не телефонував. Можливо про те, що сталося співробітників поліції повідомили медичні працівники. У вчиненому він розкаюється. На даний час вони з дружиною помирилися, живуть разом. Він неофіційно працює монтажником сонячних батарей, отримує заробітну плату. Почав відшкодовувати державі витрати на стаціонарне лікування потерпілої, вже оплатив 450 грн. Просить не позбавляти його волі.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілої, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що обвинувачений її чоловік. Раніше між ними були словесні перепалки, однак до бійок ніколи не доходило. 10.04.2018 вона з подругою була у парку, пили пиво. Вона зателефонувала до чоловіка, попросила його прийти. Чоловік прийшов, вони разом випили по бокалу пива і вона йому сказала, що йде від нього до іншого. Чоловік розвернувся і пішов. Вони з подругою посиділи ще, потім вона сказала подрузі, що піде додому перевдягнеться. Коли прийшла додому, то у квартирі був лише чоловік. Вона зайшла на кухню, чоловік готував бутерброди, користувався ножем. Чоловік запитав, чи це дійсно правда, що вона буде йти від нього. Вона підтвердила, встала зі стільця, на якому сиділа і хотіла вийти з кухні. Чоловік стояв біля дверей і перегородив їй прохід, коли вона намагалася вийти з кухні. Коли вона почала виходити, він повернувся до неї і вони столи обличчям один до одного. Як він її вдарив пояснити не може, все сталося дуже швидко. Удар був з лівої сторони під груди. Болі не було, відчула, що щось тепле потекло. Що було далі, вона сказати не може. Пам`ятає, що чоловік просив вибачення, говорив, що не хотів. Потім приїхала швидка медична допомога і її забрали до лікарні. Вона претензій до обвинуваченого не має. У них після того, що сталося, відносини налагодилися. Вони живуть разом, вона йому пробачила, оскільки вважає, що сама винна у тому, що сталося. Просить не позбавляти його волі.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001080:
- електронним рапортом реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області 10.04.2018 зі служби 102, про те, що 10.04.2018 о 17.35 год. за адресою: АДРЕСА_1 госпіталізована потерпіла ОСОБА_6 , 1973 р.н. Діагноз: ножове поранення грудної клітини. Обставини: чоловік вдарив ножем. (а.п. 8);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.04.2018 потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона вказує, що 10.04.2018 близько 12.00 год. за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 кухонним ножем завдав їй ножове поранення. Просить притягнути його до кримінальної відповідальності. (а.п. 9-11);
- заявою ОСОБА_6 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.п. 13);
- заявою ОСОБА_3 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.п. 14);
- протоколом огляду місця події від 10.04.2018 квартири АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду виявлено та вилучено: ніж з плямами бурого кольору схожими на кров та слід речовини бурого кольору на бетонній підлозі кухні. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 15-21);
- висновком судово-медичної експертизи № 252 від 17.05.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального ножового поранення грудної клітини зліва з ушкодженням діафрагми, селезінки (з наступним її видаленням), брижі поперечно-ободочної кишки, задньої стінки шлунку, внутрішньо-черевної кровотечі, лівобічного гемопневмотораксу, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії гострого предмету, маючого колюче-ріжучі властивості. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному обстежуваною. Після спричинення їй тілесного ушкодження вона могла деякий невизначений час здійснювати самостійні, активні дії. До висновку судово-медичної експертизи долучено схематичне зображення ушкоджень (а.п. 29-32);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.05.2018, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала як саме та куди саме наніс їй удар ножем ОСОБА_3 (а.п. 33-34).
- висновком судово-медичної експертизи № 293 від 30.05.2018, відповідно до якого, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального поранення грудної клітини зліва з ушкодженням діафрагми, селезінки, брижі поперечно-ободочної кишки, задньої стінки шлунку, внутрішньо-черевної кровотечі, лівобічного гемо пневмотораксу, могли утворитися від удару ножем в ліву половину передньої поверхні грудної клітини, як на це вказує сама потерпіла під час проведення слідчого експерименту від 24.05.2018.
У той же час, показаний потерпілою під час проведення слідчого експерименту від 24.05.2018 напрямок спричиненого їй удару ножем, а саме знизу-вверх не відповідає напрямку раневого каналу, який вказаний у медичних документах, а саме: зверху-вниз. (а.п. 38-39);
- висновком судово-імунологічної експертизи № 523/Н від 25.05.2018, згідно якого, кров ОСОБА_3 , 1971 р.н., належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. (а.п. 47-48);
- висновком судово-імунологічної експертизи № 524/Н від 18.06.2018, згідно якого, при неодноразовому серологічному дослідженні, різними методами, зразка крові ОСОБА_6 , 1973 р.н., були отримані нестабільні результати, тому висловитися про групову приналежність її крові неможливо. (а.п. 56-57);
- висновком судово-цитологічної експертизи № 577 від 23.06.2018, згідно якого:
Згідно «Висновку експерта» № 524/Н від 18.06.2018 судово-медичної експертизи: «При неодноразовому серологічному дослідженні, різними методами, зразка крові ОСОБА_6 , 1973 р.н., були отримані нестабільні результати, тому висловитися про групову приналежність її крові неможливо».
При подальшому дослідженні зразка крові, висушеного на марлевій серветці, громадянки ОСОБА_6 , 1973 р. н., виявлено антигени В та Н ізосерологічної систеи АВ0.
Згідно «Висновку експерта» № 523/Н від 25.05.2018 судово-медичної експертизи: кров підозрюваного ОСОБА_3 , 1973 р.н., належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0.
На клинку ножа (об`єкт № 1), представленому на дослідження, встановлена наявність крові та визначений білок людини. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.
На рукоятці ножа (об`єкт № 2) наявність крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.
При визначенні статевої належності крові в слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) в певній кількості ядер лімфоцитів У-хроматин (статевоспецифічна мітка особи чоловічої генетичної статі) не виявлений, що не виключає можливості походження крові від особи жіночої генетичної статі. Однак, категорично це стверджувати не представляється можливим, оскільки статевоспецифічні вирости ядер нейтрофілоцитів типу А та типу В, які властиві крові жінки, не знайдені. При визначенні групової належності крові в слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0.
Враховуючи вищевказані результати досліджень, можливо висловитися, що кров в слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) могла походити від особи (осіб) жіночої генетично статі, груповій характеристиці крові якої (яких) характерні виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи її групову характеристику крові. Даних про походження крові в слідах на клинку ножа (об`єкт № 1) від підозрюваного ОСОБА_3 не отримано. (а.п. 62-66);
- повідомленням КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР № 496 від 30.05.2018 про розрахунок вартості лікування хворої ОСОБА_6 у хірургічному відділенні КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР з 10.04.2018 по 24.04.2018, згідно якого вартість лікування ОСОБА_6 становить 1 520 грн. 73 коп. та у відділенні АІТ, згідно якого вартість лікування ОСОБА_6 становить 1 761 грн. 48 коп.. Загальна сума вартості лікування складає 3 282 грн. 21 коп. (а.п. 101).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи, а саме те, що, як пояснила сама потерпіла, вона спровокувала обвинуваченого. Також судом враховується, що, хоча обвинувачений вчинив злочин щодо своєї дружини, але, раніше насильство до неї не застосовував, що вона підтвердила у судовому засіданні. На даний час подружжя помирилися та проживають разом.
Суд також ураховує особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності (а.п. 104), має постійне місце проживання; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.п. 106-107). Обвинувачений на даний час працює без офіційного оформлення трудових правовідносин, частково почав відшкодовувати збитки державі за стаціонарне лікування потерпілої, про що він пояснив у останньому слові.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України - визнання вини.
Обставинами, що обтяжують покарання суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо подружжя, що передбачено п. 6-1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, думку потерпілої, яка вибачила обвинуваченого, на даний час проживає разом із ним, просить не позбавляти його волі, що вони мають сина, який вже досяг повноліття, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпіла не має, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Прокурором Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 3 282,21 грн.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення з обвинуваченого в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 3 282,21 грн. в силу ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і визнаний обвинуваченим. Хоча обвинувачений пояснив у останньому слові, що він оплатив 450 грн. у рахунок зазначеної шкоди, суд не може зменшити суму стягнення, оскільки квитанції про оплату до матеріалів вже не долучалися, бо судовий розгляд вже закінчився.
Строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
- паперовий конверт, в якому знаходиться кухонний ніж, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_6 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_3 , паперовий конверт із залишками змивів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Нікопольського ВП - знищити.
Судові витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 3 282 (три тис. двісті вісімдесят дві) грн. 21 коп.
Судові витрати відсутні.
Речові докази:
- паперовий конверт, в якому знаходиться кухонний ніж, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_6 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_3 , паперовий конверт із залишками змивів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1