Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/202/2019 Справа № 641/4404/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001374 від 20.06.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.01.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, непрацюючого, з загально-середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.03.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.ч. 1,2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 будучи раніше судимими за вчинення злочинів проти власності, судимості за які у встановленому законом порядку не заняті та не погашені, на шлях виправлення не стали та знову вчинили умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 20 червня 2018 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 , знаходячись біля проведення ремонтних робіт теплової мережі на магістралі № 2, розташованої на перехресті пр. Московського, 122-Б та вулиці Соїча в м. Харкові, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи сумісно з єдиним наміром, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, шляхом вільного доступу, удвох підняли з місця проведення будівельних робіт металевий трубопровідний відвід довжиною 144 см, діаметром 630 мм, вартістю 1 800 гривень 00 копійок, який належить КП «Харківські теплові мережі», після чого погрузили на заготовлений для транспортування металевий візок, та, продовжуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, попрямували з викраденим майном вздовж будинку 122 по пр. Московському в м. Харкові, намагаючись спричинити матеріальну шкоду КП «Харківські теплові мережі» на вищевказану суму. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не змогли довести свій намір до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були зупинені співробітниками патрульної поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), при цьому пояснив, що 20.03.2018 року о 03 годин 00 хвилин, разом з ОСОБА_4 перебував біля будинку 122-Б по пр. Московському в м. Харкові, де, побачивши металеву трубу, вирішили її викрасти та здати до пункту прийому металобрухту. Зазначив, що металеву трубу погрузили разом з ОСОБА_4 на візок, який у них був при собі, по дорозі до пункту прийому металобрухту, візок зламався та в цей час до них під`їхали співробітники поліції. У скоєному злочині розкаявся, також зазначив, що вартість металевої труби не оспорює.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті та зазначені в судовому засіданні ОСОБА_3 .. При цьому пояснив, що 20.03.2018 року о 03 годин 00 хвилин, разом з ОСОБА_3 перебували на перехресті пр. Московського та вул. Соїча в м. Харкові, де проводились будівельні роботи та побачили металеву трубу, яку вирішили викрасти та здати до пункту прийому металобрухту. Погрузивши разом з ОСОБА_3 на візок, який у них був при собі, металеву трубу, направились вздовж пр. Московського в м. Харкові, де, по дорозі були зупинені співробітниками поліції. У скоєному злочині розкаявся, зазначив, що вартість металевої труби не оспорює.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції - роз`яснивши обвинуваченим положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.
Представник потерпілої особи КП «Харківські теплові мережі» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив призначити покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявлено (а.с. 45).
За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений за останнім місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.01.2018, тяжких наслідків від вчинення даного злочину не настало, оскільки майно повернуто потерпілій особі. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку щодо необхідності призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення (злочин) в період іспитового строку, призначеного йому вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків та до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вищевказаним вироком.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений за останнім місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має захворювання Тb-, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.03.2017, тяжких наслідків від вчинення даного злочину не настало, оскільки майно повернуто потерпілій особі. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку щодо необхідності призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення (злочин) в період іспитового строку, призначеного йому вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року, яким він засуджений за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків та до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вищевказаним вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, Спеціальна конфіскація, зокрема, полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Враховуючи, що під час вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 використовували металевий візок в якості засобу вчинення злочину, що був пошкоджений під час вчинення злочину, не представляє собою матеріальної цінності, тому не є предметом який можливо звернути в дохід держави - суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування спеціальної конфіскації на металевий візок.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 15260 від 26.06.2018 року в сумі 286 грн. 00 коп. - в рівних долях з кожного.
Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, суд скасовує арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 - вилучений в ході огляду місця події 20.06.2018 біля буд. АДРЕСА_3 металевий візок та металевий трубопровід відвід.
Долю речових доказів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою,залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року та остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 30 червня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 ,до вступу вироку у законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року та остаточно до відбування ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 30 червня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 ,до вступу вироку у законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 15260 від 26.06.2018 року в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок - в рівних долях з кожного.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 на металевий візок та металевий трубопровід відвід скасувати.
Речові докази: металевий візок, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області знищити;
-трубопровідний відвід, що переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи КП «ХТМ», згідно розписки від 20.06.2018 вважати повернутим останньому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1