Справа № 385/1600/17
УХВАЛА

про розгляд заяви про самовідвід

"11" січня 2019 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши самовідвід, заявлений суддею Ульяновського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000574 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

Будучи визначеною в порядку ч.3 ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу для судового провадження по кримінальному провадженню № 0000574 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України, головуюча суддя ОСОБА_6 заявила собі самовідвід. Підставою самовідводу вказала наявність обставини, передбаченої п.4 ч.1 ст.75 КПК України наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Відвід мотивований тим, що родич судді ОСОБА_6 . Могильненський сільський голова ОСОБА_8 як посадова особа надавав до матеріалів кримінальної справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого, з якими останній не погодився та оскаржує. У зв`язку з цим, дана обставина може створити враження у інших учасників судового провадження щодо упередженості судді щодо розгляду справи.

Суддя ОСОБА_6 , повідомлена про дату, місце і час розгляду самовідводу, в судове засідання не з`явилась, заяв, клопотань, пояснень не направила.

Прокурор не заперечив проти задоволення самовідводу.
Обвинувачений, повідомлений про місце та час розгляду самовідводу в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не направив.

Потерпіла ОСОБА_4 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 підтримали самовідвід.

Дослідивши доводи заяви про самовідвід, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд прийшов до наступних висновків:

Відповідно до змісту п.4) ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Мироненко і Мартенко проти України" у п. 66, зазначив, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Piersak v. Belgium (1982 р.) постановив, що внутрішні суди повинні викликати довіру у громадськості і, особливо,, у обвинувачених в ході кримінального процесу, а також суддя, у відношенні якого є обґрунтовані побоювання недостатньої неупередженості повинен негайно взяти відвід.

Оскільки суддя ОСОБА_6 вказує що її родич надавав до кримінальної справи дані, які можуть вплинути на можливе покарання обвинуваченого, та з якими останній не погоджується, рішення у справі буде викликати сумніви у неупередженості судді. Тому самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ч.14 ст.31 ст.75, 81 КПК України,

ухвалив:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000574 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1