В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002697 від 16 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

14.12.2017 року приблизно о 04 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, попередньо розподіливши між собою ролі, приїхали на автомобілі марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні зазначеної особи, за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 3, з метою викрадення кабеле-провідної продукції, а саме телефонного кабелю.

Поставивши автомобіль на тротуар, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, пішов до каналізаційного люка, який знаходиться приблизно за 130 м від автомобіля та залізши до каналізаційної шахти, невідомим предметом обрізав телефонний кабель.

ОСОБА_3 заліз до каналізаційної шахти, яка знаходилася біля автомобіля та обрізав кабель телефонний. Потім дістав з автомобіля трос металевий, одним кінцем прикріпив його до фаркопу автомобіля, а інший кінець прикріпив у шахті, до обрізаного кабеля.

В подальшому, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, сів за кермо та за допомогою автомобіля почав витягати кабель.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діставши кабель довжиною 130 метрів, відтягли його на автомобільну стоянку та хотіли сховати його до автомобіля, але особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження був затриманий працівниками поліції, а ОСОБА_3 , побачивши працівників поліції, з місця вчинення злочину зник.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, завдав матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 34164 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 14.12.2017 року приблизно о 04 годині 40 хвилин він разом зі своїм братом, який вже засуджений за вчинене, домовився викрасти телефонний кабель та розподілили між собою ролі. На автомобілі марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 3, припаркували автомобіль біля обочини та, пройшовши приблизно 130 м, ОСОБА_6 заліз в каналізаційну шахту та обрізав кабель, а він заліз до каналізаційної шахти біля автомобіль, де також обрізав кабель. Потім він дістав з автомобіля металевий трос, одним кінцем прикріпив його до фаркопу автомобіля, а інший кінець прикріпив у шахті, до обрізаного кабеля. Після чого ОСОБА_6 сів за кермо та за допомогою автомобіля почав витягати кабель. Загалом вони разом витягли 130 метрів кабелю та вже хотіли його сховати до автомобіля, однак він побачив працівників поліцію, які затримали ОСОБА_6 та, злякавшись, втік.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що в частині відшкодування матеріальної шкоди позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та визнані обвинуваченим в повному обсязі.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 /три/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме: два диски з записом та CD-диск з аудіо записом допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , під час судового засідання у Дніпровському районному суду м. Києва зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 34 164 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: