Провадження № 1-кп/643/200/18
Справа № 643/1360/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0008575 від 06.11.2016 року, внесене до ЄРДР № 0009760 від 23.12.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючому

середню освіту, не працюючому, раніше судимому 21.10.2015 року

Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК

України до покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт,

зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 , ч.2 ст. 389 , ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

21.10.2015 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено вирок стосовно ОСОБА_5 у справі за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Зазначеним вироком ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні вказаного злочину та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.

При постановці на облік 22.02.2016 року засуджений ОСОБА_5 у приміщенні Московського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна ЗО був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, також, попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що ОСОБА_5 надав письмову підписку.

Незважаючи на це ОСОБА_5 будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свої злочинних дій, без поважних причин не з`явився на відпрацювання громадських робіт до Московського ВП ГУ НП в Харківській області з 01.04.2016 року по 01.05.2016 та з 01.06.2016 по 22.12.2016 не вийшов на роботу, а також не з`явився до Московського РВ КВІ з 29.06.2016 року понад 6 місяців.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто - ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, 04.11.2016 року, приблизно о 21:30 год. ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 знаходився біля будівлі пивоварні «Гершир», розташованої по вул. Героїв Праці. 46, де за проханням ОСОБА_6 супроводжував його при зустрічі з раніше малознайомим ОСОБА_7 , в ході якої останні бажали з`ясувати особисті відносини між собою. В ході розмови, яка відбувалася між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 стоячи поруч з ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим висловлюваннями ОСОБА_7 , діючи умисно, кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область носа, від якого потерпілий впав на землю.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово- медичної експертизи № 4094-С/16 від 20 січня 2017 року спричинено: закрита тупа травма носу с переломом кісток носу без суттєвого зміщення та синцем на спинці носу; скол емалі трьох зубів, які виникли від ударної дії тупого твердого предмету. По ступеню тяжкості це лігкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня) (відповідно до п. 2.3.1 «А» гі. 2.3.3. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р.).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 26.12.2016 року близько 05-00 годин ОСОБА_5 разом зі своїм братом ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження № 0005008 від 16.08.2017, перебуваючи поблизу будинку № 103-А, пр. Тракторобудівників м. Харкова, помітили раніше не знайому їм ОСОБА_9 , яка рухалась в напрямку вул. Героїв Праці.

Саме в той час у ОСОБА_5 та у ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел , спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне, відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю та в групі з ОСОБА_5 повторно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, за раптово виниклим злочинним умислом, порівнявшись з ОСОБА_9 наніс їй декілька ударів рукою в обличчя та по голові, від яких остання впала на землю, таким чином спричинивши ОСОБА_9 фізичну біль.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 взяли ОСОБА_9 під руки та відтягли з дороги у бік, де ОСОБА_5 діючи за домовленістю з ОСОБА_8 забрав сумку з особистими речами останньої, а саме: грошовими коштами у розмірі 800 гривень, мобільним телефоном «Lenovo S850» вартістю, згідно висновку експерта № 149 від 11.05.2017 - 2270 гривень, «Ipad», без сім карти, вартість якого встановити не виявилось можливим та кредитною картою «ПриватБанк», та відійшов у бік, а ОСОБА_8 своєю рукою перевірив наявність

ланцюжка на шиї ОСОБА_9 , впевнившись, що його не має, попередив лежачу землі потерпілу про можливі наслідки, погрозив їй фізичною розправою та відійшов у напрямку, де його чекав ОСОБА_5 .

Звернувши на свою користь вказане майно, ОСОБА_5 та ОСОБА_8

покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних дій, скоєних ОСОБА_5 , в групі з ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 , завдано матеріальні збитки на загальну суму 3070 гривен.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що не оспорює та підтверджує факти викладені в обвинувальному акті стосовно часу, місця, способу вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2. ст.389 КК України та ч.2 ст.125 КК України.
Вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що вказане правопорушення не було вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненого обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення та пояснив, що в ході розмови, яка відбувалася між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 стоячи поруч з ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим висловлюваннями ОСОБА_7 , діючи умисно, кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область носа, від якого потерпілий впав на землю.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов на суму 20000 гривен, який він просив задовольнити в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила обставини вчиненого обвинуваченим відносно неї кримінального правопорушення та пояснила, що 26.12.2016 року ОСОБА_5 наніс їй декілька ударів рукою в обличчя та по голові, від вона впала на землю. ОСОБА_5 діючи за домовленістю з ОСОБА_8 забрав сумку з грошовими коштами у розмірі 800 гривень, мобільним телефоном «Lenovo S850» , «Ipad» та кредитною картою «ПриватБанк», а ОСОБА_8 своєю рукою перевірив наявність ланцюжка на шиї ОСОБА_9 та погрозив їй фізичною розправою.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень - доведеною.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 389 , ч.2 ст.125, ч.2 ст. 186 КК України підтверджується наступними доказами:

- показами ОСОБА_5 , відповідно до яких 22.02.2016 року у приміщенні Московського ВП ГУ НП в Харківській області був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, також, попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що ОСОБА_5 надав письмову підписку. Незважаючи на це без поважних причин не з`явився на відпрацювання громадських робіт до Московського ВП ГУ НП в Харківській області з 01.04.2016 року по 01.05.2016 та з 01.06.2016 по 22.12.2016 не вийшов на роботу, а також не з`явився до Московського РВ КВІ з 29.06.2016 року понад 6 місяців;

- показами ОСОБА_5 , відповідно до яких 04.11.2016 року, приблизно о 21:30 год. разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 знаходився біля будівлі пивоварні «Гершир», де за проханням ОСОБА_6 супроводжував його при зустрічі з раніше малознайомим ОСОБА_7 . В ході розмови, яка відбувалася між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область носа, від якого потерпілий впав на землю;

- показами ОСОБА_5 , відповідно до яких 26.12.2016 року близько 05-00 годин ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 декілька ударів рукою в обличчя та по голові, від яких остання впала на землю та забрав сумку з грошовими коштами у розмірі 800 гривень, мобільним телефоном «Lenovo S850», «Ipad», без сім карти та кредитну картку «ПриватБанк»;

-допитом свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні підтвердив ,що ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар в область носа, від якого останній впав на землю;

-заявою ОСОБА_10 від 26.12.2016 року, відповідно до якої 26.12.2016 року о 05-00 годині по пр. Тракторобудівників ,103-А в м. Харкові невідомі особи відкрито заволоділи її майном;

- висновком товарознавчої експертизи СПД ОСОБА_12 № 149 від 11.05.2017 року, відповідно до якого вартість викраденого майна на момент скоєння злочину становить на загальну суму 2270 гривен;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.03.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка скоїла відносно неї злочин 26.12.2016 року;
- вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України;

-постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 від 16.08.2017 року про виділення матеріалів досудового розслідування про протиправні дії ОСОБА_8 в окреме провадження.

На підставі аналізу матеріалів справи, показів обвинуваченого, потерпілих, свідків, у їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 389, ч.2 ст.125, ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, те що будучи судимим за вчинення корисливих умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, знов вчинив корисливий злочин, не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання обвинуваченому, суд вважає правильним рахувати з моменту його затримання, а саме з 04.07.2017 року.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, ухваленому у справі 663/537/17, вбачається, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 04.07.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 70 ч.1, 72 КК України суд призначає покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.1 п.1 п.п.г ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: вісім годин громадських робіт.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення після ухвалення вироку Київським районним судом м. Харкова від 21 жовтня 2015 року, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків за ч.1 ст.71 КК України з застосуванням ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з вимогами ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності його вини.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_7 про стягнення шкоди підлягає частковому задоволенню.

Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 , ч.2 ст. 389 , ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.125 КК України у вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі;

-за ч.2 ст. 389 КК України у вигляді 2 ( два ) роки обмеження волі;

-за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотири ) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до вібування ОСОБА_5 покарання у вигляді вигляді - 4 ( чотири ) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ,72 КК України , до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вирокомКиївського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року за ч.2 ст.15,ч. 1 ст.185 КК України, де ОСОБА_5 призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт в перерахунку 8 годин громадських робіт - 1 (одному) дню позбавленню волі, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі 4 ( чотирьох) років 10 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 04.07.2017 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04.07.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 10 000 гривен.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1