Справа № 464/5976/18
У Х В А Л А

08 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника цивільного позивача ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову прокурора про визнання потерпілим та на постанову прокурора про визнання представником потерпілого ,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000183 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 , ч. 2 ст. 384 КК України. На стадії підготовчого розгляду судового провадження від обвинуваченого ОСОБА_6 поступила скарга , в якій він просить визнати протиправними та скасувати постанови прокурора від 26.09.2018 р. про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні Львівську міську раду та про визнання представником потерпілого ОСОБА_11 . Свої вимоги мотивує тим, що основною підставою для визнання вказаної юридичної особи потерпілим у кримінальному провадженні є помилковий висновок прокурора щодо того, хто є власником квартири АДРЕСА_1 , якою ніби-то у шахрайський спосіб заволоділи обвинувачені . Жодних доказів того, що Львівська міська рада є власником вказаного нерухомого майна, а відтак їй спричинено матеріальної шкоди внаслідок втрати такого, здобуто не було. Така інформація відсутня у реєстрі речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_7 стала власником згаданої квартири на підставі рішення Сихівського райсуду м. Львова від 19.08.16 р. , яке набрало законної сили. Представник Львівської міської ради при розгляді цивільної справи визнав позов ОСОБА_7 . Апеляційної скарги Львівською міською радою на вказане рішення суду подано не було. Враховуючи викладене, просив задовольнити скаргу .

Заслухавши думку учасників процесу , суд приходить до висновку про наступне.

За змістом ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

На думку суду, питання щодо спричинення шкоди та її розміру , потерпілому у даному кримінальному провадженні Львівській міській раді , - є предметом судового дослідження та може бути вирішене лише в ході повного та всебічного з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. З підстав ст.ст. 314, 315 КПК України дослідження такого не входить до переліку питань, які вирішує суд в підготовчому розгляді , оскільки завданням підготовчого провадження є перевірка наявності підстав для призначення судового розгляду, а за певних умов і остаточне вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 91,314,315 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанови прокурора від 26.09.2018 року про визнання потерпілим та визнання представником потерпілого відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2