Справа №: 398/4456/18
провадження №: 1-кс/398/719/19
УХВАЛА
Іменем України

"26" березня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №398/4456/18, провадження №1-кс/398/52/19,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2019 року слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_3 заявила самовідвід у справі №398/4456/18, провадження №1-кс/398/52/19. Заява мотивована тим, що в її провадженні перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Олександрійського відділу полії Головного управління національної поліції в Кіровоградській області у кримінальному провадженні № 0000002 (справа №398/4456/18, провадження №1-кс/398/52/19). 05.03.2019 року слідчим суддею ОСОБА_3 було виявлено ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року (провадження №22-ц-вп/4809/2/19), відповідно до якої визначено підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди Знам`янському міськрайонному суду Кіровоградської області. Враховуючи наявність цивільного позову та майнових претензій ОСОБА_4 до судді ОСОБА_3 , слідчим суддею заявлено самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, будь-яких письмових пояснень не надала.

Скаржник в судове засідання не з`явився.

Так, у своїй скарзі скаржник зазначив адресу для кореспонденції: АДРЕСА_1 та домашню адресу, засоби зв`язку у скарзі відсутні. Враховуючи вимоги КПК України щодо строку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, з метою виклику в судове засідання скаржника, суд направив виклики в судове засідання на всі адреси, які надав скаржник, а саме на абонентську скриньку № НОМЕР_1 Головпоштамту м. Олександрії, а також шляхом безпосереднього виїзду судового розпорядника Олександрійського міськрайонного суду за місцем проживання скаржника (відповідно до акту від 25.03.2019 року, судову повістку вручити не вдалося через відсутність мешканців).

За наведених обставин, враховуючи, що суд використав всі можливості щодо повідомлення скаржника про час та місце судового розгляду, а також те, що скаржник обізнаний щодо перебування на розгляді суду його скарги, та не цікавиться рухом справи, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід за відсутності скаржника.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід та матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Олександрійського відділу полії Головного управління національної поліції в Кіровоградській області у кримінальному провадженні № 0000002 (справа №398/4456/18, провадження №1-кс/398/52/19).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75 79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ст. 80 КПК України).

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики , затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Оскільки, до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області направлена цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , що свідчить про наявність майнових претензій ОСОБА_4 до судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 , що в свою чергу може викликати сумнів у її неупередженості під час розгляду скарги ОСОБА_4 , та з метою виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №398/4456/18, провадження №1-кс/398/52/19, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1