Справа № 203/4131/18
Провадження № 1-кп/0203/284/2019
У Х В А Л А
іменем України
14.03.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, суд

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002276 від 02.10.2018 року.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність достатнього законного джерела доходу, раніше вчиняв та був засуджений за вчинення корисного тяжкого злочину, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю вироку від 04.10.2016 року Заводським районним судом за ст..187 ч.1 КК України, тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі обвинувачений може вчинити інші, тому числі, корисливі злочини, а тому є необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечувала, вказувала на недоведеність ризиків, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, обвинувачений раніше судимий за злочин проти власності, невдовзі після звільнення знов вчинив тяжкий злочин, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на потерпілого та свідків, переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 315 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12 травня 2019 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1