У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання за хворобою задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та належним чином невмотивованою.

Посилається на те, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи у зв`язку із наявністю у нього невиліковних хвороб, які перешкоджають подальшому відбуванню покарання, так як є велика прогнозована вірогідність летального наслідку за відсутності належного лікування, яке неможливо забезпечити в умовах виправної колонії.

Зазначає, що судом не задоволено клопотання про витребування медичних документів з Обласного центру медико-соціальної експертизи. На даний час на території установ виконання покарань Миколаївської області та її лікувальних закладів спеціальна лікарська комісія не діє, оскільки пройшла реорганізація цих установ. Згідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі медичний огляд засуджених може проводитися не тільки комісіями закладів охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби, а і закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності. Зазначає, що ОСОБА_6 неможливо безпечно доставити до закладів охорони здоров`я ДКВС, які розташовані в інших регіонах держави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 р. засуджений за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІІ групи загальної форми захворювання. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_6 невиліковних хвороб, які перешкоджають подальшому відбуванню покарання, просив звільнити засудженого від покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 негативно характеризується, не працює, оскільки є інвалідом, але згідно медичної довідки має показання до часткової праці, його стягнення погашені в установленому законом порядку.

Також суд першої інстанції врахував, що засуджений не пройшов медичний огляд згідно розділу VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі в законному порядку та не був оглянутий лікарсько-консультативною комісією закладів охорони здоров`я ДКВС.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_6 належним чином повідомлений про відкриття апеляційного провадження та про проведення апеляційного розгляду, про що свідчать його розписки. Клопотання про його виклик в судове засідання для участі в апеляційному розгляді він не подавав. За такого, враховуючи положення ч.4 ст. 401 КПК України, апеляційний розгляд відбувся у відсутність засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як передбачено ч.5 ст. 154 КВК України, до подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається висновок лікарської комісії й особова справа засудженого.

Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані при розгляді клопотання захисника ОСОБА_5 .

Як видно з матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_5 до клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_6 додав, зокрема, матеріали з особової справи ОСОБА_6 (характеристику, довідку про стягнення та заохочення, виписку з протоколу засідання ДУ «Ольшанська ВК №53 про відмову в умовно-достроковому звільненні), виписку з медичного огляду ОСОБА_6 від 13.08.2017 р., з якої слідує, що за висновком ЛКК засуджений є інвалідом ІІІ групи, має захворювання та йому не заборонена легка праця; виписки МСЕК про встановлення групи інвалідності, виписку з історії хвороби засудженого про наявність у нього декількох хвороб.

Разом з тим, з матеріалів судового провадження слідує, що засуджений ОСОБА_6 не проходив медичний огляд у зв`язку із наявними захворюванням згідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572 (далі Порядку), яким визначена процедура підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Так, відповідно до п. п. 2,3,4,6 розділу VI зазначеного Порядку, медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

У закладах охорони здоров`я ДКВС склад лікарсько-консультативної комісії визначається та затверджується начальником УВП, а у закладах охорони здоров`я державної або комунальної форм власності - керівником цього закладу.

До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів.

З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

Проте, засуджений ОСОБА_6 медичне обстеження в установленому законом Порядку не проходив, зокрема, не проходив обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності.

Тому, надані суду першої інстанції документи про стан здоров`я ОСОБА_6 вірно не враховані, оскільки при прийнятті рішення про звільнення від відбування покарання за хворобою суд повинен враховувати висновок лікарсько-консультативної комісії закладів охорони здоров`я ДКВС, який отриманий у вищевказаному Порядку, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності.

Такого висновку до суду не надано, у зв`язку із чим і відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання за хворобою.

З огляду на наведене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,424,425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року про відмову у звільненні від покарання за хворобою у відношенні засудженого ОСОБА_6 -залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3