У Х В А Л А Справа № 200/18909/18

Провадження № 1-кс/200/11438/18

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2018 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , який дії в інтересах ОСОБА_7 , у якій він прохає зобов`язати слідчого СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000504, повернути тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 23 жовтня 2018 року.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. 23 жовтня 2018 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 - у кв. АДРЕСА_1 вилучено належне йому майно, яке до теперішнього часу не повернено. Спираючись на норми ст.ст. 167-169, 171, 303 КПК України, прохає скаргу задовольнити.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту скарги.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що 25 жовтня 2018 року він звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на те майно, яке було вилучено під час обшуку і я е є тимчасово вилученим. Однак в зв`язку із тим, що слідчим суддею ОСОБА_8 не виготовлений текст ухвали про арешт майна, він не має можливості її надати і власнику майна.

Прокурор у судовому засіданні також заперечував проти задоволення скарги, оскільки слідчий у строк, передбачений КПК України, звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 167, 168, 169 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Згідно із вимогами п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання припинити дію.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вислухавши представника скаржника, слідчого та прокурора, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2018 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 - у кв. АДРЕСА_1 вилучено належне йому майно. 25 жовтня 2018 року слідчий СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, що документально підтверджено. Таким чином, майно, яке прохає повернути ОСОБА_7 , не може вважатись тимчасово вилученим майном, а тому, підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1