УХВАЛА

Справа № 569/3422/19

1-кс/569/1818/19

22 лютого 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: на мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Ergo F181 Step» із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 411 гривень, банківська картка «Gold» «Приватбанк» з № НОМЕР_5 , картку поповнення рахунку «Vodafon» з ідентифікаційним номером № НОМЕР_6 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_7 виданий на імя ОСОБА_5 ., які було вилучено 18.02.2019 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та позбавити останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001016 від 18.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 18 лютого 2019 року до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 18.02.2019 року, приблизно о 15.30 год., невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в сумі 11000 гривень, чим спричинила майнової шкоди на вищевказану суму.
За вказаним фактом, на підставі ст.214 КПК України, Рівненським відділом поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області 18.02.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001016 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
18.02.2019 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Ergo F181 Step» із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 411 гривень, банківська картка «Gold» «Приватбанк» з № НОМЕР_5 , картку поповнення рахунку «Vodafon» з ідентифікаційним номером № НОМЕР_6 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_7 виданий на імя ОСОБА_5 .
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, з метою позбавлення ОСОБА_5 можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказане майно є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, та має значення речового доказу для кримінального провадження.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Враховуючи, те що слідчим доведено, що вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98, 167 цього Кодексу, тому з метою речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Ergo F181 Step» із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 411 гривень, банківська картка «Gold» «Приватбанк» з № НОМЕР_5 , картку поповнення рахунку «Vodafon» з ідентифікаційним номером № НОМЕР_6 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_7 виданий на імя ОСОБА_5 ., які було вилучено 18.02.2019 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та позбавити останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя