Справа № 461/9652/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернуласт до слідчого судді із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 22.11.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000185 від 18.09.2018р., та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні, скаргу підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як видно із матеріалів скарги, постановою старшого слідчого в ОВС криміналіста СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 22.11.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000185 від 18.09.2018р.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.

Як видно з оскаржуваної постанови, слідчим не наведено очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 не завдано шкоди. Крім того, слідчим не було перевірено факту завдання скаржнику шкоди та доводів, викладених у його клопотанні про визнання потерпілим, а також не надано належної оцінки доказам, на які посилався заявник, по кожному з них та по кожному аргументу (мотиву).
З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними і достатніми, а тому дану постанову слід скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву (клопотання) адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним.

З аналізу положень ст.55 КПК України випливає, що питання залучення особи до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого належить до виключної компетенції слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, решта вимог скарги виходять за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 від 22.11.2018 року про відмову в задоволенні клопотання.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 (слідчого в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000185) повторно розглянути заяву (клопотання) адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого, яка надійшла до слідчого відділу УСБУ України у Львівській області 21.11.2018 року та повідомити автора клопотання у встановлений КПК України спосіб та строки про результати його розгляду.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6