Справа № 712/4167/19
Провадження №1-кс/712/2570/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання, винесене в кримінальному провадженні № 0003125 від 29.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про відібрання біологічних зразків примусово,
В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 з клопотанням про відібрання біологічних зразків примусово.

Клопотання мотивує тим, що Слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003125 від 29.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 1957 року народження, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , 25.06.2011 близько 12 годині 45 хвилин умисно наніс тілесні ушкодження сусіду ОСОБА_5 , 1946 року народження, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час у дворі гр. ОСОБА_6 біля межі між будинковолодіннями АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , почав зламувати огорожу після того, як ОСОБА_5 25.06.2011 встановив паркан по межі, де огорожа була відсутня взагалі, відповідно до технічної документації, після скасування рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2011, справа № 22ц-1417/2011 державного акту на землю ОСОБА_6 до якого протизаконно була включена частина земельної ділянки ОСОБА_5 , якого ОСОБА_4 безпідставно звинуватив «у захопленні його участка» - частини земельної ділянки, яка і раніше згідно державного акту і в даний час згідно з рішенням апеляційного суду Черкаської обл. від 18.07.2018, справа № 22ц/793/823/18 визначена за ОСОБА_5 , тобто звинувачення ОСОБА_4 були безпідставні.

Захищаючи своє майно пенсіонер, учасник бойових дій ОСОБА_5 двічі водою з відра по 3 л. облив (охолодив) ОСОБА_4 , після чого останній перегнувшись через металевий паркан, влаштований з металевих лат, до яких були приварені металеві решітки з гострими виступами, дістав ОСОБА_5 однією рукою ззаду за піджак, підтягнув до себе та почав другою рукою бити по голові та шиї, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх кінцівок, які згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 117 м/д від 03.04.2012 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку з різницею в 60 см. у рівнях між дворами ОСОБА_5 почав опускатися на коліна та вивертаючи рукава вилазити з піджака, а ОСОБА_4 перехопив ОСОБА_5 під обидві руки, далі ОСОБА_5 опустився на коліна, а ОСОБА_4 не втримує його за руки, а потім за сорочку, яка рветься і ОСОБА_5 на колінах відповзає від ОСОБА_4

Перегинаючись через металеву огорожу з гострими решітками, йорзаючи по ній, тягаючи ОСОБА_5 за піджак, хватаючи під руки та сорочку ОСОБА_4 травмував собі живота. При цьому кров з його живота скапувала на задню частину сорочки ОСОБА_5 .

Але за версією ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дошкою з огорожі наніс його один удар у грудну клітку та згідно АКТу СМО № 753/151 спричинив йому: садна грудної клітки, живота, крововилив передньої поверхні живота справа, що на даному етапі досудового розслідування ставиться під сумнів.

В подальшому ОСОБА_4 почав відривати дошки від дерев`яної секції огорожі та кидати у ОСОБА_5 . Одна із дощок потрапила в ліву ногу ОСОБА_5 , що спричинило перелом таранної кістки та зовнішньої щиколотки, розтягнення зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу та лівої стопи, що згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 117 м/д від 03.04.2012 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Кидаючи чергову дошку Вербовий попав ОСОБА_5 в спину з лівого боку, чим завдав тілесні ушкодження, а саме крововиливи та садна попереку зліва, які згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 117 м/д від 03.04.2012 були віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. В той же час згідно з медкартою № 11/9 та рентгенограми № 4995 від 25.06.2011 у ОСОБА_5 діагностували консолідований компресійний перелом 5-го хребця, що потребує проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що версії даної події у ОСОБА_4 та у потерпілого ОСОБА_5 суттєво різняться, також є суттєві розбіжності у показаннях інших свідків та ОСОБА_4 , який у даному провадженні є також в статусі свідка та не визнає факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В протоколі очної ставки від 06.02.2012 ОСОБА_4 зазначає, що дошки зривав та кидав у двір ОСОБА_5 , але в нього жодного разу не влучав; потім він хотів схопити ОСОБА_5 за піджак, але той вирвався, але піджак залишився на ньому.

В протоколі одночасного допиту від 14.04.2014 ОСОБА_4 зазначив: «Так-як ОСОБА_5 в цей час перебував неподалік від мене, відразу за металевим парканом, який заввишки 110 см., то я схопив ОСОБА_7 ззаду лівою рукою за піджак в області плеча. ОСОБА_7 в свою чергу присів з`їхавши на свою територію сідницями, так-як його участок на 60 см нижче від мого участка та вирвався від мене і відійшов далі. Потім ОСОБА_7 витяг з кишені піджака, який залишився на ньому, газовий балончик та підійшовши ближче до мене, почав розмахувати ним переді мною, погрожуючи бризнути в мене. На слова та дії ОСОБА_7 мій син ОСОБА_8 , який на протязі всього часу стояв поряд і все бачив, сказав, щоб ОСОБА_7 заховав свій балончик, бо він теж може дістати зброю».

В той же час свідок у провадженні ОСОБА_9 в протоколі одночасного допиту від 16.09.2014 показав, що в даній події ОСОБА_5 показував йому спину без піджака.

За таких обставин для з`ясування обставин, які мають значення для здійснення об`єктивного, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, перевірки показань ОСОБА_4 необхідно провести судово-імунологічну експертизу та з`ясувати кому належить кров на сорочці ОСОБА_5 , звідки та як вона потрапила на сорочку за умови, що за показами ОСОБА_4 . ОСОБА_5 до кінця даної події був у піджаку.

У зв`язку з активізацією в даний час досудового розслідування кримінального провадження № 0003125 від 29.07.2013, яке затягнулось, що суперечить ст. 28 КПК України, з метою реалізації клопотань ОСОБА_5 задоволених ще в 2015 про проведення експертизи з крові та дослідження сорочки, яку порвав ОСОБА_4 , яка

05.01.2015 слідчим у провадженні була вилучена у ОСОБА_5 та зберігається у камері схову Черкаському відділі поліції, але ОСОБА_4 відмовляється від проведення такої експертизи та не хоче надавати зразки своєї крові. В той же час ОСОБА_5 добровільно надана письмова згода на відбір у нього біологічних зразків (зразків крові).

Відповідно до заяви від 04.01.2019 ОСОБА_4 відмовився добровільно надати біологічні зразки, а саме зразки своєї крові.

В протоколі допиту свідка ОСОБА_4 від 04.01.2019 проведеного прокурором Черкаської місцевої прокуратури, юристом 1 класу ОСОБА_10 він показав, що під час конфлікту не бачив крові на сорочці ОСОБА_5 , що кров могла бути і його, що ОСОБА_5 міг вимазати сорочку його кров,ю, що кров на (спині) сорочки ймовірно була ОСОБА_7 , що він міг вимазати сорочку в будинку... , що необхідно перевірити.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у відібранні біологічних зразків примусово, а саме зразків крові ОСОБА_4 чим зумовлена необхідність у призначенні та подальшому проведенні ряду слідчих дій, судово-медичних експертиз та судової-імунологічної експертизи.
В судове засідання слідчий не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 29.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003125 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України. З витягу ЄРДР вбачається, що ОСОБА_4 , 25.06.2011 року близько 13:00 год. умисно наніс тілесні ушкодження своєму сусідові ОСОБА_5 за наступних обставин. Так, він у вказаний час, перебуваючи на земельній ділянці між будинком АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , під час конфлікту з сусідом ОСОБА_5 , з приводу неправомірного будування паркану, після того як потерпілий вилив на нього відро з брудною водою, ухопив ОСОБА_5 за плечі та став утримувати, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх кінцівок, які згідно висновку повторної судово-медичної експертизи №117 м/д від 03.04.2012 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, потім коли потерпілий вирвався та відійшов від паркану, ОСОБА_4 , відриваючи з вказаного дерев`яного паркану дошки, кидав їх в сторону потерпілого, в результаті чого влучив однією з дошок йому у спину з лівого боку, чим завдав тілесні ушкодження, а саме крововиливи та садна попереку зліву, які згідно висновку вищевказаної судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та в ліву ногу, чим спричинив перелом таранної кістки та зовнішньої щиколотки, розтягнення зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, крововилив лівого гомілково-ступеневого суглобу та лівої стопи, що згідно висновку повторної судово-медичної експертизи №117 м/д від 03.04.2012 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи, або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
04.01.2019 року у заяві ОСОБА_4 зафіксований факт відмови надати зразки крові.
В той же час ОСОБА_5 добровільно надана письмова згода на відбір у нього біологічних зразків (зразків крові).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Слід звернути увагу, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Конституція Україна визначає, що Україна є правовою і соціальною державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції).
Одним з визначальних принципів кримінального провадження є свобода від самовикриття, що гарантується ст.63 Конституції України. За змістом ст.18 КПК жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006р.; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993р.; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001р.).
Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції. До того ж в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України.
Отже, з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, зважаючи на обставини, якими слідчий обґрунтовує потребу у відібранні біологічних зразків у свідка, вважаю, що заходи щодо обмеження права на особисту недоторканність є невиправданим, оскільки не є вочевидь необхідним і пропорційним втручанням у право на приватне життя та повагу до гідності, що допускається у демократичному суспільстві.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що слідчий в судове засідання з розгляду клопотання не надав матеріали кримінального провадження для дослідження, а відтак слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про наявність правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 241, 245, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про відібрання біологічних зразків примусово відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1