У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Заява про відвід обґрунтована тим, що 20.02.2019 під час проголошення ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, суддею ОСОБА_6 було вирішено питання щодо отримання досудової доповіді з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, від органу пробації Бершадського району Вінницької області, де проживає обвинувачений. Однак, 03.04.2019 під час судового засідання було з`ясовано, що на адресу органу пробації ухвала про складання досудової доповіді не надсилалася. Відмова судді від прийнятого у судовому засіданні рішення викликає обґрунтовані сумніви в її об`єктивності та неупередженості. Відсутність інформації, яка характеризує особу обвинуваченого, призведе до не об`єктивного призначення суддею покарання. Відмова судді у задоволенні клопотання обвинуваченого про витребування досудової доповіді є порушенням визначених КПК України прав обвинуваченого. Крім того, уповноваженим працівником суду обвинуваченому було відмовлено у наданні копії технічного запису судового засідання, що ставить під сумнів наявність аудіо-відеофіксації, що є істотним порушенням норм кримінально процесуального закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід підтримали повністю.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення відводу, оскільки питання щодо отримання досудової доповіді з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, є правом суду а не обов`язком. Сама досудова доповідь не є доказом у справі. Підстави для відводу судді, передбачені ст.75 КПК України, відсутні.

З урахуванням положень ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_6 за її відсутності.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ст.75,76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.

У відповідності до вимог ч.2 ст.80 КПК України з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема, судді може бути заявлений відвід особами, які беруть учать у кримінальному провадженні.
Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ветштайн проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Так, стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Ураховуючи, що у сторони захисту склалась думка про упередженість судді, що хоча і не підтверджена об`єктивними фактами, однак може у подальшому ускладнити розгляд справи та викликати сумнів в об`єктивності прийнятого рішення, з метою економії процесуального часу, для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, достатніх гарантій для виключення будь-якого сумніву з приводу об`єктивності та неупередженості головуючого судді, вважаю за доцільне заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 задовольнити.

Керуючись Конституцією України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 75, ч.2 ст. 80, ст.81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 125/2626/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Суддю Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 відвести від участі у кримінальному провадженні № 125/2626/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Кримінальне провадження № 125/2626/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, передати уповноваженій особі суду для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: