ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2654/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/251/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.12.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області за ст. 125 ч. 2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2018 року за ч.1, 2 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 125 КК України.
В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 з часу перебування у ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» мав одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці у 2018 році. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності. На даний час йому висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 408, 407 КК України, що свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення.
В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задовольнити та звільнити його від відбування покарання умовно достроково. Вимоги мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки утримуючись в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 позбавлений прав у відповідності Закону України «Про попереднє ув`язнення» бути працевлаштованим, у відповідності до вимог КВК України, брати участі у самодіяльних гуртках та майстернях. Також, апелянт зазначає, що ОСОБА_7 залучався до робіт з благоустрою слідчого ізолятора та мав сумлінну поведінку, а його характеристика вказує, що він спроможний до самокерованої, правослухняної поведінки, його наміри про повернення до сім`ї та нормального життя - є добрим прагненням. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції розглянув клопотання засудженого у відсутності захисника, що позбавило ОСОБА_7 в повній мірі скористатися своїм правом на захист.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Вимогами ст.539 ч.3 КПК України встановлено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.
Зі звукозапису судового засідання від 11.01.2019 року вбачається, що судовий розгляд клопотання відбувався у режимі відеоконференції з ДУ «Херсонський слідчий ізолятор».
При цьому, в порушення вимог ст. 345 КПК суд не направляв засудженому пам`ятку про його права та обов`язки та до початку судового розгляду роз`яснив йому лише право (дослівно) :
- заявляти відводи, клопотання;
- висловлювати свою думку з приводу клопотань інших учасників процесу;
- надавати пояснення по справі і оскаржувати рішення суду.
Разом з цим, відповідно до ст. 42 КПК підозрюваний, обвинувачений мають щонайменше такі права:
?бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення;
?на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості;
?на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій;
?на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження;
?на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату;
?збирати і подавати суду докази; тощо
На порушення вказаних норм КПК ОСОБА_7 не було роз`яснено його право на захист та не з`ясовано його позицію приводу необхідності реалізації ним такого права під час судового розгляду, про що обґрунтовано йдеться в апеляційній скарзі.
Той факт, що судове провадження відносно ОСОБА_7 закінчено обвинувальним вироком, який вступив в законну силу не свідчить про припинення гарантованого державною права засудженого на захист, оскільки Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що гарантії забезпечення права на захист не припиняють своєї дії після закінчення провадження у суді першої інстанції. Забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину юридичної допомоги є однією з гарантій, що здійснюється й у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі було надано таку допомогу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, невиконання судом вимог ст. 345 КПК, що потягло за собою порушення права на захист засудженого колегія суддів визнає істотним порушенням норм КПК, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення із призначенням нового розгляду клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 407, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2019 року про відмову в умовно-достроковому звільнені від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий судовий розгляд клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2018 року в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2