Справа № 191/2539/18
Провадження № 1-кп/172/128/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні
№ 0000542 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Синельникове Дніпропетровської області, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 15.02.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В
01 квітня 2018 року близько 14.00 год. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Сонячний» по вул. Центральній в м. Синельникове Дніпропетровської області, де попросив у раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який перебував разом з ним у вказаний час у зазначеному місці, мобільний телефон чорного кольору марки «Prestigio» під приводом зателефонувати, маючи умисел на заволодіння ним шляхом зловживання довірою. ОСОБА_5 погодився і передав вищевказаний мобільний телефон та зайшов до приміщення магазину «Сонячний».
Після чого ОСОБА_4 , вважаючи, що своєю поведінкою не викличе підозри, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи при собі мобільний телефон чорного кольору марки «Prestigio» вартістю 950,00 грн., відійшов від магазину «Сонячний» та, доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та звернення його на свою користь, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, у скоєному каявся та пояснив, що дійсно пам`ятає як 1 квітня 2018 року святкували та вживали спиртні напої після чого пішли до магазину. Біля магазину він попросив у раніше знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон під приводом зателефонувати, а потім пішов та продав його знайомому на ім`я ОСОБА_6 . У момент скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. Телефон повернули потерпілому працівники поліції.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий за злочин проти власності, вчинив новий злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 року.
На досудовому розслідуванні проведена судова експертиза, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 року і остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок відбуття строку покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .
Речові докази: мобільний телефон чорного кольору марки «Prestigio» моделі GRACE R7 с/н НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) гривень.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1