ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/767/18 Справа № 210/3229/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0000704 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року щодо обвинувачених
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тбілісі, Грузії, громадянин Грузії, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме:

- 30.05.2005 році Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.1, 186 ч.2, 187 ч.2, 69, 70 ч.1 до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць з конфіскацією майна. Звільнився умовно-достроково з не відбутим строком: 4 місяці 19 днів; 06.11.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі стром на 4 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 3 роки; 12.11.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 296 ч.1 до позбавлення волі стром на 2 місяці. Звільнився 11.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
- 28.10.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнився з випробувальним терміном на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисник ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
ВСТАНОВИЛА :
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю вироків приєднавши частково до покарання, призначеного цим вироком, невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 28.10.2014 року, у вигляді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його затримання з 25 травня 2016 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 25 травня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_10 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду 3431 грн. 88 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., а всього 11431 грн. 88 коп.
Вирішено питання речових доказів.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
За обставин встановлених судом першої інстанції 17 березня 2016 року близько 12 години 28 хвилини ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 направлену на умисне збагачення шляхом відкритого заволодіння чужим майном, реалізуючи яку вони, переслідуючи заздалегідь визначений суб`єкт злочинного посягання, а саме раніше візуально знайомого ОСОБА_10 , зайшли за останнім до магазину «АТБ-Маркет», який розташований по пр. Металургів, 21 в Дзержинському (Металургійному) районі м. Кривого Рогу, де почали чекати останнього біля касової зони.
В той день, близько 12 годин 31 хвилини ОСОБА_11 разом ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_10 , який знаходився біля камер схову вказаного магазину, та з метою створення умов для вчинення злочину почали сварку з ОСОБА_12 , в ході якої ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 відкрито з правої руки ОСОБА_13 вихватив мобільний телефон марки «Sony Xperia Е4 Dual», який належить останньому, вартість якого становить 3431,88 грн., та разом з ОСОБА_6 направився до виходу з вказаного магазину, де передав викрадений мобільний телефон марки «Sony Xperia Е4 Dual» долаючому опір ОСОБА_13 та забезпечуючому безперешкодного уникнення перешкод ОСОБА_6 , який з місця скоєння злочину зник, чим відвернув увагу охоронців та надав можливість ОСОБА_11 покинути місце злочину. Викрадене майно обернули на свою користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3431,88 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що з оскаржуваним вироком не згоден, оскільки даного кримінального правопорушення не скоював, а лише зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_7 , який попросив його допомогти збути телефон.
Заслухавши обвинуваченого, який підтримав доводи та вимоги, своєї апеляції, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 щодо недоведеності його вини в скоєнні інкримінованого йому злочину, колегія суддів, вважає безпідставними і необґрунтованими.

Відповідно до положень статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зазначені у статті 91 КПК України обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Чинне законодавство визначено говорить про сукупність доказів як про найбільш важливу умову ухвалення обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. При цьому досить важливе значення мають виклад і мотивування оцінки кожного доказу у поєднанні з іншими доказами.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази беззаперечно вказують на вину ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Так, за показами потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_15 встановлено, що вони бачили, що саме ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 вчинили грабіж телефону. Показання свідка ОСОБА_16 , який вказав, що саме вказані особи, тобто обвинувачені, запропонували йому придбати телефон «Sony Xperia» за 900 гривень чорного кольору, сказали, що телефон їхній. А також безпосередньо показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 , які також вказують на причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину. Їх свідчення повністю зійшлися між собою та з обставинами справи.
Надані покази свідків і потерпілого у суді першої інстанції узгоджуються між собою і доказами наявними в кримінальному провадженні і не мають суттєвих суперечностей. Дані або докази, які б свідчили про неправдивість їх показів відсутні.
Таким чином, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його правова кваліфікація, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів під час перевірки кримінального провадження не виявлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального та процесуального закону і на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим вирок суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_6 даним вироком судом зараховано на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року ) строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 25.05.2016 рокупо 20.06.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тому, з врахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в їх постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі вказаної норми закону підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили, а тому колегія суддів, вважає необхідним на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати останньому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 19 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не погіршує становище обвинуваченого і не потребує зміни чи скасування вироку.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до 19 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 рокуза ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, від відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4