ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1668/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/26/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

секретаря ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 16 січня 2019 р. кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Кут Антрацитівського району Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк призначеного судом покарання термін його затримання з 03 по 05 жовтня 2017 року з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_10 175 700 грн. матеріальної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години до 6 години обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 17 січня 2019 року включно, із покладенням відповідних обов`язків.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_6 просить на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

Зазначає, що на досудовому слідстві та під час судових засідань він повністю визнавав вину та щиро каявся, оскільки даний злочин він вчинив з причини відсутності коштів для лікування онкологічно хворої дружини.

Стверджує, що більше половини викрадених шкір ним повернуто власнику, а решту вартості викраденого він почав відшкодовувати грошима, оскільки офіційно працевлаштований пекарем в ПСП Тандем, де має постійний заробіток та позитивну характеристику.

Крім того, має постійне місце проживання спільно з дружиною, де також позитивно характеризується.

Вказує, що він являється інвалідом 2 групи з дитинства, перебуває на обліку в лікаря, оскільки хворіє епілепсією та потребує періодичного стаціонарного лікування.

Також зазначає, що із вищевказаних обставин він просив місцевий суд звільнити його від відбування покарання з випробуванням, однак останній цього не зробив та не обговорив такої можливості.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 також просить звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з тих же підстав, що наведені у скарзі обвинуваченого, додавши, що місцевий суд у вироку не обговорив можливість застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, що буде сприяти можливості відшкодувати спричинені збитки.

Згідно вироку суду, на початку грудня 2015 року у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки майна з території звіроферми фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , що знаходиться в с. Лози Збаразького району Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, в той же вечір, на початку грудня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення свої дій, діючи умисно та з корисливих мотивів, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, і через паркан із тильної сторони проник на огорожувану територію звіроферми фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Далі, обвинувачений ОСОБА_6 зайшов на другий поверх будівлі, де знаходиться приміщення для зберігання шкір. Підійшовши до дверей, що розташовані по праву сторону будівлі, шляхом часткового пошкодження нижньої частини дверей проник в середину приміщення, звідки таємно викрав шкіри норки в кількості 324 штуки вартістю 700 грн. за штуку на суму 226800 грн. та шкіри чорнобурої лисиці в кількості 20 штук вартістю 1500 грн. за штуку на суму 30000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 256800 гривень.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просять задовольнити їхні апеляційні скарги, застосувавши до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважають, що наявність поякшуючих обставин, які наведені в апеляційній скарзі захисника, обвинуваченого та в матеріалах справи, є достатніми для застосування даної статті, міркування прокурора, який просить апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, оскільки вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він просив помякшити йому призначене судом покарання, застосувавши статтю 75 КК України, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Так, згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого у великих розмірах, поєднаного з проникненням у інше приміщення, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними в матеріалах справи та наведеними у вироку доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким дана належна оцінка і які у апеляційних скаргах не оспорюються.

Призначене судом ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, частково, в сумі 3000 грн., намагався відшкодувати завдану шкоду, від отримання якої потерпілий відмовився, оскільки бажав отримати усю суму заподіяних збитків, попросив вибачення у потерпілого, однак останній наполягає на суворому покаранні винного, його характеризуючі дані, стан здоров`я, є інвалідом другої групи, в звязку з чим призначив покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, однак на мінімальний строк, передбачений санкцією статті, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і за своїм видом є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Будь-які помякшуючі обставини, які не врахував суд першої інстанції або виявлені під час судового засідання в суді апеляційної інстанції колегією суддів не встановлено та з матеріалів справи не вбачається, а тому підстав для помякшення призначеного місцевим судом покарання, як про це просять у своїх апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку, не встановлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи