Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/104/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2019 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, співмешкає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.12.1998 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 145 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на основі ст. 45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим строком 2 роки;
- 30.07.1999 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 44, 43, ч. 3 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;
- 21.12.2005 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки на основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 27.07.2010 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 20.10.2015 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на основі ч.1 п. 7 ст. 284 КПК України;
- 02.07.2018 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 23.32 год. 04 березня 2019 року по 23.32 год. 02 травня 2019 року.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

захисник адвокат ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що підозру вважає не огрунтованою, а ризики такими, що не підтверджуються. Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, по справі допитані всі свідки і тому підозрюваний не має можливості вплинути на свідків чи потерпілих, також його співмешканка потрапила в дорожню аварію і на час потребує догляду. Вказує, що судом не враховано в повній мірі, що вже проведені основні необхідні слідчі дії, те, що на утриманні знаходиться співмешканка, яку ОСОБА_9 не може залишити саму на довгий час, тому потрібно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 03 березня 2019 року у післяобідній час, більш точного часу слідством не встановлено, разом із ОСОБА_10 знаходились у полезахисній лісосмузі біля кладовища, що по вул. Шевченка, м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Знаходячись у вказаній вище лісосмузі між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, на ґрунті якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 та бажаючи її настання, ОСОБА_7 за допомогою дерев`яної палиці, яку знайшов, наніс 2 удари по нижніх кінцівках ОСОБА_10 відразу після чого вказаною палицею наніс удар у область голови останнього. Від отриманих ударів ОСОБА_10 упав на землю, та не чинив будь-яких активних дій. Проте, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , продовжував наносити удари вказаною палицею (не менше 3-х ударів) у область голови ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вказані удари можуть спричинити його смерть. Тим самим, ОСОБА_7 виконав всі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_10 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер.
Ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2019 року клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_11 задоволено та обрано ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, тобто з 23.32 год. 04 березня 2019 року по 23.32 год. 02 травня 2019 року
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що існує обґрунтована підозра у причетності ОСОБА_7 до вказаних подій, які кваліфіковані слідчим за ч. 1 ст. 115 КК України. В кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду так, як останній особисто недисциплінований, раніше неодноразово судимий, постійно вчиняє кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового терміну, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, постійно порушує громадський порядок, може незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити новий злочин.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника - адвоката ОСОБА_6 та пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, в повній мірі обгрунтована недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризиків, що встановлені судом.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, є змістовно обґрунтованою, належним чином мотивованою та не містить суперечливих висновків. З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення є необгрунтованими.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні та наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, дають підстави вважати підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається захисник, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, так у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, який, за матеріалами досудового розслідування особисто недисциплінований, раніше неодноразово судимий, постійно вчиняє кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового терміну, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, постійно порушує громадський порядок, що свідчить про його антисуспільну поведінку та спростовує доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.
Рішення слідчого судді є обґрунтованим, воно ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

Істотних порушень, слідчим суддею, вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , починаючи з 23.32 години 04 березня 2019 року до 23.32 години 02 травня 2019 року включно залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2