Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Представника апелянта адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2018 року щодо вирішення питання долі речового доказу в кримінальному провадженні № 0000276, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2018 року задоволено клопотання начальника Володимирецького відділення Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та конфісковано в дохід держави речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000276 - автомобіль ВАЗ 2121, вилучений під час огляду місця події 12.06.2018 року в урочищі Дубина.

Рішення суду мотивоване необхідністю конфіскації в дохід держави автомобіля марки ВАЗ 2121, визнаного постановою слідчого від 12.06.2018 року речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000276, оскільки вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2018 рокупитання про долю вказаного речового доказу, власник чи законний володілець якого не встановлений, не вирішено.

Із клопотання слідує, що вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_9 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.
Судом вирішено питання щодо речових доказів: водяну мотопомпу заводського виробництва FP 40C, три пожежні шланги, водозабірний шланг, дві металеві тички та один шрайбер конфісковано в дохід держави.
Однак, даним вироком доля речового доказу - автомобіля ВАЗ 2121, вилученого під час огляду місця події 12.06.2018 року в урочищі Дубина, не вирішена.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 доводить, що судом безпідставно конфісковано в дохід держави належний йому на праві власності автомобіль ВАЗ 2121 Нива синього кольору д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який з незрозумілих йому причин затримано та поміщено на територію Володимирецького ВП. Вказує, що неодноразово звертався до працівників поліції про повернення транспортного засобу, щодо якого не вчинялися жодні процесуальні дії, в тому числі, і оскаржував бездіяльність слідчого щодо неповернення автомобіля, однак працівники поліції відмовляли, обґрунтовуючи, що автомобіль вилучено неподалік місця видобутку бурштину. Зазначає, що автомобіль марки ВАЗ 2121, згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, є тимчасово вилученим, і оскільки арешт на нього не накладений, тому підлягає негайному поверненню.

Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою повернути йому вилучений автомобіль марки ВАЗ 2121 Нива синього кольору д.р.н. НОМЕР_1 , як законному володільцю.

Іншими учасниками судового провадження ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора про залишення ухвали суду, як законної та обґрунтованої, без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000276 й обговоривши викладене в апеляційній скарзі апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Згідно ст. ст. 100, 374 КПК України питання про речові докази вирішується одночасно з вирішенням справи і це рішення повинно міститися у вироку суду.
Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_9 , яким затверджено угоду про визнання винуватості та узгоджене покарання обвинуваченому, суд першої інстанції не вирішив питання про долю речового доказу.
Відповідно до положень ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати й питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі виконання вироків, в тому числі, і про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.
З матеріалів судового провадження слідує, що суд першої інстанції, конфіскувавши в дохід держави транспортний засіб марки ВАЗ 2121 Нива синього кольору д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , не з`ясував, кому належить автомобіль, хто являється його законним володільцем чи користувачем.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 12 червня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000276 від 12.06.2018 року про визнання речових доказів, слідчий встановив, що вилучене з місця події в громадянина ОСОБА_9 майно: водяна мотопомпа заводського виробництва FP 40C, три пожежні шланги, водозабірний шланг, дві металеві тички, один шрайбер та транспортний засіб марки ВАЗ 2121 Нива синього кольору д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 було використане, як знаряддя для скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Між тим, матеріали кримінального провадження № 0000276 будь-яких доказів права власності ОСОБА_9 на вказаний транспортний засіб не містять, і таких доказів не надано суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт ОСОБА_7 вказав, що не являється учасником кримінального провадження № 0000276 від 12.06.2018 року стосовно ОСОБА_9 ,а конфіскований у даному кримінальному провадженні автомобіль належить йому, у зв`язку з чим було порушено його право власності мирно володіти майном, гарантоване Конституцією України.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення вимог кримінально - процесуального закону є істотними і такими, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала суду не може залишатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2018 року щодо вирішення питання долі речового доказу в кримінальному провадженні № 0000276 скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3