Справа № 191/3568/18
Провадження № 1-кп/191/268/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001377 від 15 серпня 2018 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, неодруженої, не працюючої, яка має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
16.10.2018 року засуджена Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, а підставі 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

за участю сторони обвинувачення ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
11.08.2018 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. 28 по вул. Миру в м. Синельникове, Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, під вигаданим приводом зателефонувати, попрохала у малознайомого потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився біля буд. 28 по вул. Миру в м. Синельникове, Дніпропетровської області, мобільний телефон марки «ErgoВ500 FirstBlack» в корпусі чорного кольору, не маючи наміру в подальшому його повернути.

Потерпілий ОСОБА_9 , не підозрюючи про злочинний умисел гр. ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, погодився на прохання і передав мобільний телефон марки «ErgoВ500 FirstBlack».

Після чого ОСОБА_3 , вважаючи, що своєю поведінкою вона не викличе підозри з боку потерпілого ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи при собі мобільний «ErgoВ500 FirstBlack» в корпусі чорного кольору, в якому була сім-картка мобільного оператору «Водафон» «RedS» та карта пам`яті «Team4 Gb», який належить потерпілому ОСОБА_9 зникла з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2410/18 від 23.08.2018 року вартість мобільного телефону марки ErgoВ500 FirstBlack» в корпусі чорного кольору становить 1410 грн. 75 коп.; сім-картка мобільного оператору «Водафон» «RedS» - 25 грн. 00 коп.; карти пам`яті «Team4 Gb» - 109 грн. 00 коп..

Таким чином ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріа-льних збитків на загальну суму 1544 грн. 77 коп..

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувачена ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнала повністю, пояснила, що, літом о 07.30 год. біля буд. АДРЕСА_2 заволоділа шляхом зловживання довірою мобільним телефоном марки «ErgoВ500 FirstBlack» в корпусі чорного кольору, в якому була сім-картка мобільного оператору «Водафон» «RedS» та карта пам`яті «Team4 Gb» потерпілого ОСОБА_9 . У вчиненому щиро розкаялася, просила суд не карати її суворо, оскільки вона зробила для себе належні висновки.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченої не має.
Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченої, чи правильно вона розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності її позиції, а також роз`яснив їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Окрім показань обвинуваченої, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують її особу за місцем проживання, та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачена під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває (т.3 а.с.49а).
При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України, керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судима згідно ст. 89 КК України, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, під психіатричним чи наркологічним наглядом не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , визнається щире каяття останньої.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченій повинно бути призначено покарання у виді громадських робіт, оскільки штраф та виправні роботи не можливо призначити у зв`язку з тим, що обвинувачена не працевлаштована, обмеження волі не можливо застосувати, оскільки обвинувачена має дітей до чотирнадцяти років, щиро розкаялася у скоєному злочині, шкоду відшкодувала, шляхом повернення майна, томуна думку суду призначене покарання не може бути в максимальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої статті.

Судом встановлено, що 16.10.2018 року ОСОБА_11 засуджено вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, яке вчинила до постановлення вироку суду від 16.10.2018 року.
Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
За попереднім вироком ОСОБА_11 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
За таких обставин, оскільки покарання у вигляді громадських робіт належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, тому вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року необхідно виконувати самостійно.
Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказах підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
На підставіст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченої процесуальні витрати.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк шістдесят годин.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Покладено на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кислянка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь судового експерта ОСОБА_12 , р/р: НОМЕР_2 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2410/18 від 23.08.2018 року в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «ErgoВ500 FirstBlack» в корпусі чорного кольору» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 (а.с.42).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1