Справа № 538/1310/18
Провадження №1-кп/548/175/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000372 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжнегорськ, АРК, громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера, на утриманні малолітніх дітей не має, мешкаця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.06.2018 р. о 21 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , керував технічно-справним автомобілем ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по автошляху Лохвиця - Млини у м. Лохвиця, Полтавської області, при цьому грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

Так, у вказаний час водій ОСОБА_4 виїжджаючи з м. Лохвиця, у темну пору доби, допустив неуважність, грубо порушив вимоги п.п. 10.1., 14.2. в) та п.1.1. розділу 34 «Правил дорожнього руху України», виконуючи маневр обгону, змінив напрямок руху, не переконавшись в безпеці виконання даного маневру, перетнув вузьку суцільну лінію, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_6 , котрий рухався по лівому краю проїзної частини, по ходу руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 60/а від 28.08.2018 року отримав ушкодження та був доставлений до Лохвицької ЦРЛ, де в подальшому від отриманих травм помер.
Згідно висновку експерта № 371 від 29.08.18 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 14.2. в) та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 14.2. в) та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

Розділ 34 п.1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1., 14.2. в) та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить призначити покарання не повязане з реальним позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та за ч.2 ст. 286 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, має похилий вік, має ряд захворювань та перебуває на «Д» обліку Лохвицької ПМСД, відшкодування заподіяної злочином шкоди, обставини, які помякшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, думку потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, зважаючи на конкретні обставини по справі, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого, приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України, особа може бути звільнена лише від відбування покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі.
Статтею 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 основне покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
Суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 , мета покарання передбачена ч.2,3 ст.50 КК України, буде досягнута при призначенні йому за ч.2 ст.286 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, ст.286 КК України, суд -

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням на ОСОБА_4 обовязків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню - автомобіль ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території Лохвицього ВП ГУНП в Полтавській області та флеш- карту пам"яті TOSHIBA 16 GB , яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 , велосипед який знаходиться на території Лохвицього ВП ГУНП в Полтавській області -після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжнегорськ , АРК , мешкаця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 на користь держави судові витрати по справі в сумі 3432,00 грн. за проведення транспортно - трасологічної та автотехнічної експертиз .
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

ГоловуючийОСОБА_1